VI.         

Platné znění částí zákonů s vyznačením navrhovaných změn

I. Platné znění částí zákona č. 108/2006 Sb., o sociálních službách, s vyznačením navrhovaných změn

*   *   *             

§ 2  

Základní zásady 

	(1) Každá osoba má nárok na bezplatné poskytnutí základního sociálního poradenství (§ 37 odst. 2) o možnostech řešení nepříznivé sociální situace nebo jejího předcházení. 
 
	(2) Rozsah a forma pomoci a podpory poskytnuté prostřednictvím sociálních služeb musí zachovávat lidskou důstojnost osob. Pomoc musí vycházet z individuálně určených potřeb osob, musí působit na osoby aktivně, podporovat rozvoj jejich samostatnosti, motivovat je k takovým činnostem, které nevedou k dlouhodobému setrvávání nebo prohlubování nepříznivé sociální situace, a posilovat jejich sociální začleňování. Sociální služby musí být poskytovány v zájmu osob a v náležité kvalitě takovými způsoby, aby bylo vždy důsledně zajištěno dodržování lidských práv a základních svobod osob. Terénní a ambulantní forma poskytování sociálních služeb má přednost před pobytovou formou.
 
§ 3  

Vymezení některých pojmů 

	Pro účely tohoto zákona se rozumí 
 
a) sociální službou činnost nebo soubor činností podle tohoto zákona zajišťujících pomoc a podporu osobám za účelem sociálního začlenění nebo prevence sociálního vyloučení, 

b) nepříznivou sociální situací oslabení nebo ztráta schopnosti z důvodu věku, nepříznivého zdravotního stavu, pro krizovou sociální situaci, životní návyky a způsob života vedoucí ke konfliktu se společností, sociálně znevýhodňující prostředí, ohrožení práv a zájmů trestnou činností jiné fyzické osoby nebo z jiných závažných důvodů řešit vzniklou situaci tak, aby toto řešení podporovalo sociální začlenění a ochranu před sociálním vyloučením, 

c) dlouhodobě nepříznivým zdravotním stavem zdravotní stav, který podle poznatků lékařské vědy trvá nebo má trvat déle než 1 rok, a který omezuje funkční schopnosti nutné pro zvládání základních životních potřeb, 
 
d) přirozeným sociálním prostředím rodina a sociální vazby k osobám blízkým1), domácnost osoby a sociální vazby k dalším osobám, se kterými sdílí domácnost, a místa, kde osoby pracují, vzdělávají se a realizují běžné sociální aktivity, 
 
e) sociálním začleňováním proces, který zajišťuje, že osoby sociálně vyloučené nebo sociálním vyloučením ohrožené dosáhnou příležitostí a možností, které jim napomáhají plně se zapojit do ekonomického, sociálního i kulturního života společnosti a žít způsobem, který je ve společnosti považován za běžný, 
 
f) sociálním vyloučením vyčlenění osoby mimo běžný život společnosti a nemožnost se do něj zapojit v důsledku nepříznivé sociální situace, 
 
g) zdravotním postižením tělesné, mentální, duševní, smyslové nebo kombinované postižení, jehož dopady činí nebo mohou činit osobu závislou na pomoci jiné osoby, 
 
h) střednědobým plánem rozvoje sociálních služeb strategický dokument obce nebo kraje schválený na dobu 3 let, který je výsledkem aktivního zjišťování potřeb osob na území obce nebo kraje a hledání způsobů jejich uspokojování s využitím dostupných zdrojů; jeho obsahem je souhrn a výsledky podkladových analýz a dat, popis způsobu zpracování plánu včetně vymezení spolupráce s obcemi, s poskytovateli sociálních služeb a osobami, kterým jsou sociální služby poskytovány, popis a analýza dostupných zdrojů a potřeb osob, kterým jsou sociální služby určeny, včetně ekonomického vyhodnocení, strategie zajišťování a rozvoje sociálních služeb obsahující popis budoucího žádoucího stavu a opatření, jejichž prostřednictvím by mělo být tohoto stavu dosaženo, povinnosti zúčastněných subjektů, postup sledování a vyhodnocování plnění plánu včetně způsobu, jakým lze provést změny v poskytování sociálních služeb a způsob zajištění sítě sociálních služeb na území kraje; střednědobý plán rozvoje sociálních služeb může být doplněn akčními plány zpracovanými na období jednoho roku, které vycházejí ze střednědobého plánu rozvoje sociálních služeb, 
 
i) sítí sociálních služeb souhrn sociálních služeb, které v dostatečné kapacitě, náležité kvalitě a s odpovídající místní dostupností napomáhají řešit nepříznivou sociální situaci osob na území kraje a které jsou v souladu se zjištěnými potřebami osob na území kraje a dostupnými finančními a jinými zdroji; síť sociálních služeb je součástí střednědobého plánu rozvoje sociálních služeb kraje., 

j) pečující osobou 

1.	osoba blízká uvedená v žádosti o příspěvek na péči poskytující pomoc osobě před přiznáním příspěvku na péči,
2.	osoba blízká poskytující pomoc osobě, jíž byl přiznán příspěvek na péči,
3.	osoba, které je vypláceno dlouhodobé ošetřovné z nemocenského pojištění z důvodu péče o osobu potřebující poskytování dlouhodobé péče v domácím prostředí, nebo
4.	osoba, jíž bylo vyplácení dlouhodobého ošetřovného ukončeno, ale nadále pečuje o osobu vyžadující dlouhodobou péči v domácím prostředí.
 
*   *   *             

§ 4

Okruh oprávněných osob

	(1) Nárok na příspěvek na péči má při splnění podmínek stanovených v tomto zákoně
 
a) osoba, která je na území České republiky hlášena k trvalému pobytu podle zvláštního právního předpisu2), jde-li o státního občana České republiky,
 
b) cizinec, který má na území České republiky trvalý pobyt podle zvláštního právního předpisu3),
 
c) cizinec, který je držitelem povolení k trvalému pobytu s přiznaným právním postavením dlouhodobě pobývajícího rezidenta v Evropské unii na území jiného členského státu Evropské unie, pokud mu bylo vydáno povolení k dlouhodobému pobytu na území České republiky podle zvláštního právního předpisu4),
 
d) rodinný příslušník osoby uvedené v písmenu a), pokud mu byla vydána pobytová karta rodinného příslušníka občana Evropské unie podle zvláštního právního předpisu3),
 
e) rodinný příslušník osoby uvedené v písmenu b), pokud mu bylo vydáno povolení k dlouhodobému pobytu na území České republiky podle zvláštního právního předpisu3),
 
f) cizinec, kterému bylo vydáno povolení k dlouhodobému pobytu na území České republiky za účelem vědeckého výzkumu podle zvláštního právního předpisu5),
 
g) osoba, které byla udělena mezinárodní ochrana formou doplňkové ochrany podle zvláštního právního předpisu6),
 
h) cizinec, kterému bylo vydáno povolení k dlouhodobému pobytu na území České republiky za účelem výkonu zaměstnání vyžadujícího vysokou kvalifikaci podle zvláštního právního předpisu7),
 
i) cizinec bez trvalého pobytu na území České republiky, kterému tento nárok zaručuje mezinárodní smlouva, která je součástí právního řádu České republiky,
 
j) osoba, které nárok vyplývá z přímo použitelných předpisů Evropské unie54), nebo osoba zaměstnaná, samostatně výdělečně činná, osoba ponechávající si takové postavení a její rodinní příslušníci mající právo na rovné zacházení podle předpisu Evropské unie63),
 
k) cizinec, kterému byla vydána zaměstnanecká karta podle zvláštního právního předpisu59),
 
l) cizinec, který je zaměstnán nebo již byl zaměstnán na území České republiky alespoň po dobu 6 měsíců a je v evidenci uchazečů o zaměstnání60), pokud mu bylo vydáno povolení k dlouhodobému pobytu na území České republiky podle zvláštního právního předpisu61),
 
m) rodinný příslušník62) osob uvedených v písmenech f), h), k) a l), pokud mu bylo vydáno povolení k dlouhodobému pobytu na území České republiky podle zvláštního právního předpisu61),
 
n) cizinec, kterému bylo vydáno krátkodobé vízum za účelem sezónního zaměstnání65) nebo vízum k pobytu nad 90 dnů za účelem sezónního zaměstnání66),
 
o) cizinec, kterému byla vydána karta vnitropodnikově převedeného zaměstnance67) nebo karta vnitropodnikově převedeného zaměstnance jiného členského státu Evropské unie68), a je převeden do obchodní korporace nebo odštěpného závodu se sídlem na území České republiky,
 
p) rodinný příslušník osoby uvedené v písmenu o), pokud mu bylo vydáno povolení k dlouhodobému pobytu na území České republiky podle zvláštního právního předpisu62),
	
a to, pokud má bydliště na území České republiky, s výjimkou osob uvedených v písmenech j), n) a o); co se rozumí bydlištěm, stanoví zákon o pomoci v hmotné nouzi49).
 
	(2) Sociální služby se při splnění podmínek stanovených v tomto zákoně poskytují
 
a) osobám uvedeným v odstavci 1, s výjimkou osob uvedených v písmenech n) až p); podmínka bydliště na území České republiky zde neplatí,
 
b) občanovi členského státu Evropské unie, pokud je hlášen na území České republiky k pobytu podle zvláštního právního předpisu3) po dobu delší než 3 měsíce,
 
c) rodinnému příslušníkovi občana členského státu Evropské unie, pokud je hlášen na území České republiky k pobytu podle zvláštního právního předpisu3) po dobu delší než 3 měsíce.
 
	(3) Sociální služby uvedené v § 57, 59 až 63 a 69 se při splnění podmínek stanovených v tomto zákoně poskytují také osobě, která není uvedena v odstavci 2, pokud oprávněně pobývá na území České republiky podle zvláštního právního předpisu3). Sociální služby uvedené v § 57, 60 a 69 se poskytují také osobě, která je obětí trestného činu obchodování s lidmi nebo trestného činu zavlečení48). Sociální služby uvedené v § 37 se poskytují osobě, která je obětí trestného činu, pokud oprávněně pobývá na území České republiky podle zvláštního právního předpisu3), a osobě, která je obětí trestného činu obchodování s lidmi nebo trestného činu zavlečení.

(4) Krajská pobočka Úřadu práce může na žádost osoby podanou společně se žádostí o příspěvek na péči rozhodnout o přiznání této dávky mimo rámec povinností vyplývajících pro ni z přímo použitelných předpisů Evropské unie70), pokud jsou splněny všechny podmínky pro její poskytování vyplývající z českých právních předpisů, osoba nemá nárok na obdobné dávky z jiného členského státu a situace, ve které se osoba nachází, představuje nepřiměřenou tvrdost. Proti tomuto rozhodnutí nelze podat odvolání. 

§ 5  

Působnost v oblasti sociálních služeb 

	(1) Státní správu podle tohoto zákona vykonávají 
 
a) Ministerstvo práce a sociálních věcí (dále jen "ministerstvo"), 
 
b) krajské úřady a Magistrát hlavního města Prahy (dále jen „krajský úřad“), 
 
c) obecní úřady obcí s rozšířenou působností, 

d) pověřené obecní úřady,
 
d) e) okresní správy sociálního zabezpečení, 
 
e) f) Úřad práce České republiky – krajské pobočky a pobočka pro hlavní město Prahu (dále jen „krajská pobočka Úřadu práce“). 
 
	(2) Výkon působnosti pověřených obecních úřadů, obecních úřadů obcí s rozšířenou působností a krajských úřadů podle tohoto zákona je výkonem přenesené působnosti. 
 
	(3) V oblasti sociálních služeb vykonávají působnost podle tohoto zákona také obce a kraje. 
 
 *   *   *             
HLAVA II 

Výše příspěvku 

§ 11  

	(1) Výše příspěvku pro osoby do 18 let věku činí za kalendářní měsíc 
 
a) 3 300 Kč, jde-li o stupeň I (lehká závislost), 
 
b) 6 600 Kč, jde-li o stupeň II (středně těžká závislost), 
 
c) 13 900 Kč, jde-li o stupeň III (těžká závislost), 
 
d) 19 200 Kč, jde-li o stupeň IV (úplná závislost). 
 
	(2) Výše příspěvku pro osoby starší 18 let činí za kalendářní měsíc 
 
a) 880 Kč 2 000 Kč, jde-li o stupeň I (lehká závislost), 
 
b) 4 400 Kč, jde-li o stupeň II (středně těžká závislost), 
 
c) 12 800 Kč, jde-li o stupeň III (těžká závislost), 
 
d) 19 200 Kč, jde-li o stupeň IV (úplná závislost). 
 
	(3) Částky příspěvku uvedené v odstavcích 1 a 2 se podle § 12 zvyšují o 2 000 Kč za kalendářní měsíc. 
(4) Příspěvek se zvýší stejným způsobem a ve stejných termínech, jako se zvyšuje procentní výměra důchodu podle zákona o důchodovém pojištění; částka příspěvku se po zvýšení podle věty první zaokrouhluje na celé desetikoruny nahoru. Částku příspěvku po zvýšení podle věty první stanoví vláda nařízením.
 
*   *   *             

§ 19  

Příjemce příspěvku 

	(1) Příjemcem příspěvku je oprávněná osoba, není-li dále stanoveno jinak. 
 
	(2) Namísto oprávněné osoby je příjemcem příspěvku 
 
a) zákonný zástupce nebo opatrovník, nebo 
 
b) jiná fyzická osoba, které byla nezletilá oprávněná osoba svěřena do péče na základě rozhodnutí příslušného orgánu. , nebo

c) člen společné domácnosti, který je k zastupování oprávněné osoby oprávněn podle občanského zákoníku.
 
§ 20  

Výplata příspěvku zvláštnímu příjemci 

	(1) Krajská pobočka Úřadu práce ustanoví jako zvláštního příjemce příspěvku fyzickou nebo právnickou osobu, jestliže oprávněná osoba, popřípadě jiný příjemce příspěvku uvedený v § 19 odst. 2, 
 
a) nemůže příspěvek přijímat, nebo 
 
b) nevyužívá příspěvek nebo nemůže příspěvek využívat k zajištění potřebné pomoci. 
 
	(2) S ustanovením zvláštního příjemce musí oprávněná osoba, popřípadě jiný příjemce příspěvku uvedený v § 19 odst. 2, souhlasit; souhlas této osoby se nevyžaduje, pokud vzhledem ke svému zdravotnímu stavu podle vyjádření poskytovatele zdravotních služeb nemůže tento souhlas podat, a v případě, kdy zvláštní příjemce je ustanoven z důvodu uvedeného v odstavci 1 písm. b). Zvláštním příjemcem nemůže být ustanoven ten, jehož zájmy jsou ve střetu se zájmy oprávněné osoby. 
 
	(3) Krajská pobočka Úřadu práce může ustanovit zvláštním příjemcem jen fyzickou nebo právnickou osobu, která s tímto ustanovením souhlasí. 
 
	(4) Zvláštní příjemce je povinen příspěvek používat ve prospěch oprávněné osoby. Zvláštní příjemce ustanovený podle odstavce 1 písm. a) používá příspěvek podle pokynů oprávněné osoby, s výjimkou osoby, která vzhledem ke svému zdravotnímu stavu podle vyjádření poskytovatele zdravotních služeb nemůže tyto pokyny udělovat. Na žádost oprávněné osoby nebo na žádost krajské pobočky Úřadu práce je zvláštní příjemce povinen podat písemné vyúčtování příspěvku, který mu byl vyplacen, a to ve lhůtě 1 měsíce ode dne doručení této žádosti. 
 
	(5) Krajská pobočka Úřadu práce zruší rozhodnutí o ustanovení zvláštního příjemce, jestliže odpadly důvody, pro které byl zvláštní příjemce ustanoven, nebo jestliže zvláštní příjemce neplní povinnosti uvedené v odstavci 4. 
 
HLAVA VI 

Povinnosti žadatele o příspěvek, oprávněné osoby a jiného příjemce příspěvku 

§ 21  

⁎   ⁎   ⁎
 
	(2) Příjemce příspěvku je povinen 
 
a) písemně ohlásit příslušné krajské pobočce Úřadu práce do 8 dnů změny ve skutečnostech rozhodných pro nárok na příspěvek, jeho výši nebo výplatu, 
 
b) na výzvu příslušné krajské pobočky Úřadu práce osvědčit skutečnosti rozhodné pro nárok na příspěvek, jeho výši nebo výplatu, a to ve lhůtě do 8 dnů ode dne doručení výzvy, neurčila-li krajská pobočka Úřadu práce lhůtu delší, 
 
c) písemně ohlásit příslušné krajské pobočce Úřadu práce změny týkající se zajištění pomoci, a to ve lhůtě do 8 dnů ode dne, kdy tato změna nastala; tuto povinnost plní příjemce příspěvku na tiskopisu předepsaném ministerstvem, jehož součástí je písemný souhlas osoby blízké anebo jiné fyzické osoby nebo právnické osoby s poskytováním pomoci oprávněné osobě, 
 
d) využívat příspěvek na zajištění potřebné pomoci osobou blízkou nebo asistentem sociální péče uvedeným v § 83 nebo poskytovatelem sociálních služeb, který je zapsán v registru poskytovatelů sociálních služeb podle § 85 odst. 1, zařízením pro děti vyžadující okamžitou pomoc69) nebo dětským domovem anebo speciálním lůžkovým zdravotnickým zařízením hospicového typu, 
 
e) písemně ohlásit příslušné krajské pobočce Úřadu práce do konce kalendářního měsíce následujícího po uplynutí kalendářního čtvrtletí výši příjmu rozhodnou pro zvýšení příspěvku podle § 12 odst. 1; tato povinnost se považuje také za splněnou, pokud příjemce příspěvku písemně sdělí příslušné krajské pobočce Úřadu práce, že ve stanovené lhůtě, popřípadě ve lhůtě uvedené v § 12 odst. 4, prokázal rozhodné příjmy pro účely přídavku na dítě podle zákona o státní sociální podpoře, a že okruh společně posuzovaných osob pro účely zvýšení příspěvku je stejný jako pro účely přídavku na dítě.,

f) podrobit se kontrole využívání příspěvku podle § 29.
 
⁎   ⁎   ⁎
 
§ 22  

Přeplatky
 
	(1) Příjemce příspěvku, který přijal příspěvek nebo jeho část, ačkoliv musel z okolností předpokládat, že byl vyplacen neprávem nebo ve vyšší částce, než náležel, nebo jinak způsobil, že příspěvek byl vyplacen neprávem nebo v nesprávné výši, je povinen tento přeplatek vrátit; povinnost vrátit příspěvek nebo jeho část má též osoba, která po smrti oprávněné osoby přijala příspěvek nebo jeho část, které jí nenáleží. 
 
	(2) Nárok na vrácení přeplatku zaniká uplynutím 3 let ode dne, kdy byl vyplacen. Tato lhůta neplyne po dobu řízení o opravném prostředku nebo o žalobě. 
 
	(3) O povinnosti vrátit přeplatek podle odstavců 1 a 2 rozhoduje krajská pobočka Úřadu práce, která příspěvek vyplácí nebo naposledy vyplácela. Přeplatek může být sražen z vypláceného nebo později přiznaného příspěvku, pokud se příjemce příspěvku s krajskou pobočkou Úřadu práce nedohodnou jinak, a to až do výše 50 % tohoto příspěvku. Přeplatky vybírá krajská pobočka Úřadu práce, která o povinnosti vrátit přeplatek rozhodla. 
 
	(4) Povinnost vrátit přeplatek nevzniká, jestliže tento přeplatek nepřesahuje částku 100 Kč. 
 
	(5) Krajská pobočka Úřadu práce může na žádost příjemce příspěvku rozhodnout o prominutí povinnosti vrátit přeplatek, jde-li o částku do 20 000 Kč v každém jednotlivém případě nebo na základě předchozího souhlasu ministerstva, jde-li o částku nad 20 000 Kč v každém jednotlivém případě. Proti rozhodnutí podle věty první nelze podat odvolání.
 
	(6) Vrácené prostředky podle odstavce 1 jsou příjmem státního rozpočtu v případě jejich vrácení v jiném roce, než v roce poskytnutí; tyto prostředky je povinen orgán, který je vybral, bezodkladně odvést do státního rozpočtu. Vrácené prostředky, k jejichž vrácení došlo v roce jejich poskytnutí ze státního rozpočtu, se použijí ke stejnému účelu v tomtéž roce, popřípadě se stávají předmětem finančního vypořádání vztahů se státním rozpočtem. 
 
HLAVA VII 

Řízení o příspěvku 

§ 23  

	(1) Řízení o přiznání příspěvku se zahajuje na základě písemné žádosti podané na tiskopisu předepsaném ministerstvem; pokud není osoba schopna jednat samostatně a nemá zástupce, zahajuje se řízení o příspěvku z úřední moci. 
(2) Řízení o změně výše již přiznaného příspěvku nebo o zastavení jeho výplaty nebo o jeho odnětí se zahajuje na návrh příjemce příspěvku nebo z moci úřední. Návrh na změnu výše přiznaného příspěvku podává příjemce příspěvku na tiskopisu předepsaném ministerstvem.

	(2) (3) Je-li nezletilá osoba svěřena na základě rozhodnutí příslušného orgánu do péče jiné fyzické osoby, zastupuje ji v řízení o příspěvku tato fyzická osoba. 
 
	(3) (4) Využívá-li nezletilá osoba pobytové služby (§ 48, 50, 52), vyzve krajská pobočka Úřadu práce osobu uvedenou v odstavci 2 nebo zákonného zástupce nebo opatrovníka, aby požádali o příspěvek nejpozději do 2 měsíců ode dne doručení výzvy. Pokud tak v této lhůtě neučiní nebo pokud pobyt zákonného zástupce nebo opatrovníka této osoby anebo osoby uvedené v odstavci 2 není znám, zastupuje tuto osobu v řízení o příspěvku zařízení sociálních služeb. 
 
	(4) (5) Řízení o změně výše již přiznaného příspěvku nebo o zastavení jeho výplaty nebo o jeho odnětí se zahajuje na návrh příjemce příspěvku nebo z moci úřední, nejde-li o postup podle § 26a odst. 1, v němž se řízení nevede. Návrh na změnu výše přiznaného příspěvku podává příjemce příspěvku na tiskopisu předepsaném ministerstvem. 
 
	(5) (6) (5) Krajská pobočka Úřadu práce ustanoví pro řízení o příspěvku opatrovníka též osobě, která není schopna vzhledem ke svému zdravotnímu stavu jednat samostatně a nemá zástupce; o ustanovení opatrovníka rozhoduje krajská pobočka Úřadu práce na základě lékařského posudku vydaného poskytovatelem zdravotních služeb. 
(6) Zletilou osobu, které brání duševní porucha samostatně právně jednat a která nemá jiného zástupce, může v řízení o příspěvku zastupovat člen společné domácnosti, který je k tomu oprávněn podle občanského zákoníku.

§ 24

	(1) Žádost o příspěvek musí kromě náležitostí stanovených správním řádem dále obsahovat 
 
a) označení fyzické nebo právnické osoby, která osobě poskytuje nebo bude poskytovat pomoc, rozsah pomoci a písemný souhlas fyzické nebo právnické osoby s jejím poskytováním, 
 
b) určení, jakým způsobem má být příspěvek vyplácen; má-li být příspěvek vyplácen převodem na platební účet, obsahuje žádost také číslo účtu a označení jeho majitele, 
 
c) doklad o výši příjmu oprávněné osoby a společně posuzovaných osob v rozhodném období v případech, kdy má být podle § 12 odst. 1 příspěvek zvýšen. 

(2) V řízení o přiznání příspěvku lze jako podklady pro vydání rozhodnutí použít záznamy na technických nosičích dat, mikrografické záznamy, tištěné produkty optického archivačního systému a tištěné nebo fotografické produkty jiné výpočetní techniky místo originálu listiny, podle jehož obsahu byly pořízeny. Krajská pobočka Úřadu práce vyzve osobu, která předložila kopii listiny, k předložení originálu, úředně ověřeného opisu nebo kopie listiny, má-li pochybnosti o pravosti předložené kopie.
 
§ 25  

	(1) Krajská pobočka Úřadu práce provádí pro účely posuzování stupně závislosti podle odstavce 3 sociální šetření, při kterém se zjišťuje schopnost samostatného života osoby v přirozeném sociálním prostředí. Sociální šetření podle věty první provádí příslušná krajská pobočka Úřadu práce také v průběhu hospitalizace osoby ve zdravotnickém zařízení lůžkové péče, jestliže je této osobě poskytována u jednoho nebo postupně u více poskytovatelů zdravotních služeb následná nebo dlouhodobá lůžková péče pro tutéž nemoc nebo úraz trvající nepřetržitě déle než 60 dnů; podmínkou je, že tato skutečnost byla oznámena a doložena podle § 21 odst. 1 písm. e) Sociální šetření provádí sociální pracovník. O provedeném sociálním šetření vyhotovuje sociální pracovník písemný záznam, který na požádání předkládá posuzované osobě. 
 
	(2) Krajská pobočka Úřadu práce zašle příslušné okresní správě sociálního zabezpečení8) žádost o posouzení stupně závislosti osoby; součástí této žádosti je písemný záznam o sociálním šetření a kopie žádosti osoby o příspěvek. 

(2) Krajská pobočka Úřadu práce zahájí sociální šetření ve lhůtě 5 pracovních dnů ode dne následujícího po dni zahájení řízení o příspěvku a současně v této lhůtě zašle příslušné okresní správě sociálního zabezpečení8) žádost o posouzení stupně závislosti, popřípadě lékařské zprávy a nálezy, pokud je osoba k žádosti o příspěvek přiložila. O zahájení sociálního šetření se učiní písemný záznam do spisu. Ve lhůtě 5 pracovních dní od provedení sociálního šetření zašle krajská pobočka Úřadu práce záznam o sociálním šetření příslušné okresní správě sociálního zabezpečení.
 
	(3) Při posuzování stupně závislosti osoby vychází okresní správa sociálního zabezpečení ze zdravotního stavu osoby doloženého nálezem vydaným poskytovatelem zdravotních služeb, popřípadě také z vyšetření dětského klinického psychologa v případě pervazivních vývojových neurovývojových poruch, z výsledku sociálního šetření a zjištění potřeb osoby, popřípadě z výsledků funkčních vyšetření a z výsledku vlastního vyšetření posuzujícího lékaře. 
 
	(4) Okresní správa sociálního zabezpečení zašle příslušné krajské pobočce Úřadu práce stejnopis posudku vydaného podle zvláštního právního předpisu51) s uvedením základních životních potřeb, které osoba není schopna zvládat, a dále s uvedením, zda jde o osobu s úplnou nebo praktickou hluchotou nebo hluchoslepou, jestliže tato osoba nezvládá základní životní potřeby v oblasti orientace. Toto posouzení je součástí rozhodnutí o přiznání či zamítnutí příspěvku, které obdrží žadatel. 
 
	(5) Krajská pobočka Úřadu práce provádí sociální šetření také, pokud o to okresní správa sociálního zabezpečení požádá v případech, kdy provádí kontrolu původního posouzení zdravotního stavu osoby. 
 
§ 26  

	(1) Krajská pobočka Úřadu práce přeruší řízení o příspěvku na dobu, po kterou 
 
a) okresní správa sociálního zabezpečení posuzuje stupeň závislosti osoby; řízení je přerušeno dnem následujícím po dni, ve kterém byl okresní správě sociálního zabezpečení doručen písemný záznam o provedeném sociálním šetření, nebo 
 
b) je osobě poskytována zdravotní péče v průběhu hospitalizace, pokud nebylo do dne přijetí osoby k hospitalizaci provedeno sociální šetření; to neplatí, je-li osobě poskytována v průběhu hospitalizace u jednoho nebo postupně u více poskytovatelů zdravotních služeb následná nebo dlouhodobá lůžková péče pro tutéž nemoc nebo úraz trvající nepřetržitě déle než 60 dnů, a tato skutečnost byla oznámena a doložena podle § 21 odst. 1 písm. e). 
 
	(2) Krajská pobočka Úřadu práce zastaví řízení o příspěvku, jestliže žadatel o příspěvek zemřel před provedením sociálního šetření podle § 25 odst. 1. 
 
	(3) Proti usnesení podle odstavců 1 a 2 se nelze odvolat. 
 
§ 26a

	(1) Řízení se nevede, jestliže krajská pobočka Úřadu práce zastaví výplatu příspěvku podle § 14a odst. 1, § 18 odst. 5 nebo § 21 odst. 4 anebo podle § 14a odst. 2 věty první změní výši vypláceného příspěvku. V těchto případech je krajská pobočka Úřadu práce povinna doručit příjemci příspěvku písemné oznámení o zastavení výplaty příspěvku nebo o změně jeho výše. Písemné oznámení se nedoručuje do vlastních rukou. 

	(2) Proti postupu uvedenému v odstavci 1 lze uplatnit námitky nejpozději do 15 dnů od posledního dne kalendářního měsíce, ve kterém byla výplata příspěvku zastavena nebo ve kterém došlo ke změně jeho výše. 

	(3) Námitky se podávají písemně u příslušné krajské pobočky Úřadu práce. Tato krajská pobočka Úřadu práce vydá do 30 dnů ode dne, kdy jí námitky došly, rozhodnutí o zastavení výplaty příspěvku nebo o změně jeho výše. 
§ 26a
(1) Rozhodnutí se nevyhotovuje písemně, jestliže krajská pobočka Úřadu práce zastaví výplatu příspěvku podle § 12 odst. 4 věty první, § 14a odst. 1, § 18 odst. 5 nebo § 21 odst. 4, změní výši příspěvku podle § 14a odst. 2 věty první anebo zaniká nárok na zvýšení příspěvku podle § 12 odst. 4 věty druhé. Nevyhotovuje-li se rozhodnutí písemně, učiní se o něm záznam do spisu a příjemci příspěvku se doručí písemné sdělení; toto sdělení se nedoručuje do vlastních rukou. Rozhodnutí je prvním úkonem v řízení a nabývá vykonatelnosti provedením záznamu do spisu.
(2) Rozhodnutí podle odstavce 1 bude vyhotoveno písemně a oznámeno příjemci příspěvku, jestliže o to požádá ve lhůtě 15 dnů od posledního dne kalendářního měsíce, ve kterém byla výplata příspěvku zastavena, došlo ke změně jeho výše nebo zanikl nárok na jeho zvýšení. Nepožádá-li příjemce příspěvku o vyhotovení písemného rozhodnutí podle věty první, nabývá rozhodnutí právní moci marným uplynutím této lhůty.
§ 26b
V případě zvýšení příspěvku podle § 11 odst. 4 se příspěvek zvýší bez žádosti. O změně výše příspěvku se učiní záznam do spisu. Krajská pobočka Úřadu práce doručí příjemcům příspěvku nejpozději do dne výplaty příspěvku písemné sdělení o změně výše příspěvku; toto sdělení se nedoručuje do vlastních rukou.
 
§ 27  

	Podá-li osoba žádost o příspěvek a zároveň žádost o zvýšení příspěvku podle § 12, krajská pobočka Úřadu práce vede o těchto žádostech společné řízení. Krajská pobočka Úřadu práce spojí řízení o příspěvku a o zvýšení příspěvku podle § 12 také v případě, kdy žádost o zvýšení příspěvku podle § 12 byla podána v průběhu řízení o příspěvku a nebylo dosud vydáno rozhodnutí. Rozhoduje-li krajská pobočka Úřadu práce o odejmutí příspěvku osobě, která má také nárok na zvýšení příspěvku podle § 12, vede se o odejmutí příspěvku a odejmutí zvýšení příspěvku podle § 12 společné řízení.
 
*   *   *             
 
HLAVA VIII 

Kontrola využívání příspěvku 

§ 29  

	(1) Krajská pobočka Úřadu práce kontroluje, zda 
 
a) příspěvek byl využit k zajištění pomoci, 
 
b) pomoc je poskytována osobou blízkou nebo asistentem sociální péče uvedeným v § 83, nebo poskytovatelem sociálních služeb, který je zapsán v registru poskytovatelů sociálních služeb podle § 85 odst. 1, zařízením pro děti vyžadující okamžitou pomoc 69) nebo dětským domovem anebo speciálním lůžkovým zdravotnickým zařízením hospicového typu7a), 
 
c) pomoc je poskytována osobně tím, kdo byl uveden v žádosti o příspěvek, popřípadě ohlášen podle § 21 odst. 1 písm. d) nebo § 21 odst. 2 písm. c), 
 
d) způsob poskytované pomoci a její rozsah odpovídá stanovenému stupni závislosti a zda je zaměřena na základní životní potřeby, které podle výsledku posouzení stupně závislosti okresní správou sociálního zabezpečení není osoba schopna zvládat, 
 
e) v případě, kdy je pomoc poskytována osobou blízkou nebo asistentem sociální péče uvedeným v § 83, je tato osoba zdravotně způsobilá; za zdravotně způsobilou osobu k poskytování pomoci se nepovažuje osoba, která má sama nárok na příspěvek, ledaže lékařským posudkem vydaným poskytovatelem zdravotních služeb doloží, že je schopna tuto pomoc poskytovat, 
 
f) byla s poskytovatelem sociálních služeb uzavřena smlouva o poskytování sociálních služeb. 
 
	(2) Zaměstnanci státu zařazení k výkonu práce v krajské pobočce Úřadu práce a zaměstnanci státu zařazení k výkonu práce v ministerstvu jsou na základě souhlasu osoby oprávněni vstupovat do obydlí, v němž osoba žije, za účelem provedení sociálního šetření a kontroly využívání příspěvku. Oprávnění k této činnosti jsou povinni prokázat služebním průkazem společně se zvláštním oprávněním vydaným příslušnou krajskou pobočkou Úřadu práce nebo ministerstvem jako doložkou služebního průkazu. Toto zvláštní oprávnění obsahuje označení účelu vydání, číslo služebního průkazu, jméno, popřípadě jména, a příjmení zaměstnance a identifikační údaje vydávající krajské pobočky Úřadu práce nebo ministerstva. 
 
	(3) Na postup při kontrole podle odstavce 1 se nevztahuje kontrolní řád34). 
 
	(4) O výsledku kontroly podle odstavce 1 provede krajská pobočka Úřadu práce záznam do spisu, který obsahuje zejména popis zjištěných skutečností s uvedením nedostatků a označení ustanovení právních předpisů, které byly porušeny. Záznam o výsledku kontroly podepisují osoby, které kontrolu provedly. Se záznamem musí být kontrolovaný seznámen. 
 
	(5) Zjistí-li krajská pobočka Úřadu práce, že osobě není zajištěna pomoc podle odstavce 1, neprodleně o tom písemně informuje příslušný obecní úřad obce s rozšířenou působností. Zjistí-li krajská pobočka Úřadu práce při kontrole podle odstavce 1 závažné nedostatky v poskytovaných sociálních službách nebo zjistí-li, že sociální služby jsou poskytovány bez oprávnění k jejich poskytování podle § 78 odst. 1, je povinna neprodleně písemně informovat krajský úřad příslušný podle § 78 odst. 2. 
 
	(6) Poskytuje-li oprávněné osobě pomoc osoba blízká1) nebo asistent sociální péče, krajská pobočka Úřadu práce vydá těmto osobám na jejich žádost bezplatně písemné potvrzení prokazující dobu této péče pro účely hmotné nouze, zdravotního pojištění, důchodového pojištění, zaměstnanosti a uplatnění slev na pojistném na sociální zabezpečení a příspěvku na státní politiku zaměstnanosti; v tomto potvrzení vždy uvede stupeň závislosti osoby, které je péče poskytována. Pro účely důchodového pojištění se v potvrzení uvede též údaj o výši příspěvku, která oprávněné osobě v době poskytování pomoci náležela. 
 
	(7) Příjemce příspěvku je povinen na vyžádání správního orgánu, který provádí kontrolu využívání příspěvku prokázat, že byl příspěvek využit k zajištění pomoci, a to způsobem, který osvědčí využití příspěvku, nebo dokladem o vyplacení příspěvku fyzickým nebo právnickým osobám, které poskytují pomoc při zvládání základních životních potřeb, uvedeným v žádosti o příspěvek, popřípadě ohlášeným podle § 21 odst. 1 písm. d) nebo § 21 odst. 2 písm. c), a to nejvýše 1 rok zpětně. 
 
HLAVA IX 

Informační systém o příspěvku 

§ 30  

	(1) Údaje o žadatelích o příspěvek, o příjemcích příspěvku, výši příspěvku a o fyzických a právnických osobách, které poskytují pomoc, jsou vedeny v informačním systému o příspěvku na péči, který je součástí Jednotného informačního systému práce a sociálních věcí, jehož správcem je ministerstvo. Krajské pobočky Úřadu práce jsou oprávněny zpracovávat údaje potřebné pro rozhodování o příspěvku, včetně osobních údajů, v informačním systému o příspěvku, a to v elektronické podobě způsobem umožňujícím dálkový přístup a zároveň zajišťujícím ochranu osobních údajů10). 
 
	(2) Ministerstvo zajišťuje pro provádění zákona na vlastní náklady počítačový program (software), potřebný pro rozhodování o příspěvku, jeho výplatu a kontrolu, včetně jeho aktualizací, a poskytuje bezplatně tento program krajským pobočkám Úřadu práce. 
 
	(3) Krajské pobočky Úřadu práce jsou povinny zajistit uložení všech údajů z informačního systému, které byly získány na základě zpracování údajů podle odstavce 1, a všech písemností a spisů týkajících se pravomocně ukončených správních řízení o příspěvku po dobu 15 50 kalendářních let následujících po kalendářním roce, v němž došlo k pravomocnému ukončení takového správního řízení nebo k poslednímu uložení údajů do informačního systému. Pro účely tohoto zákona se písemností a spisem rozumí spis a písemnost podle zvláštního právního předpisu13). 

*   *   *

§ 34  

	Zařízení sociálních služeb 

	(1) Pro poskytování sociálních služeb se zřizují tato zařízení sociálních služeb: 
 
a) centra denních služeb, 

b) denní stacionáře, 

c) týdenní stacionáře, 

d) domovy pro osoby se zdravotním postižením, 

e) domovy pro seniory, 

f) domovy se zvláštním režimem, 

g) chráněné bydlení, 

h) azylové domy, 

i) domy na půl cesty, 

j) zařízení pro krizovou pomoc, 

k) nízkoprahová denní centra, 

l) nízkoprahová zařízení pro děti a mládež, 

m) noclehárny, 

n) terapeutické komunity, 

o) sociální poradny, 

p) sociálně terapeutické dílny, 

q) centra sociálně rehabilitačních služeb, 

r) pracoviště rané péče, 

s) intervenční centra, 

t) zařízení následné péče, 

u) centra duševního zdraví.,

v) pracoviště pečovatelské služby,

w) zařízení odlehčovací služby,

x) kontaktní centra.
 
 	(2) Kombinací zařízení sociálních služeb lze zřizovat mezigenerační a integrovaná centra. 
 
	§ 35  

	Základní činnosti při poskytování sociálních služeb 

	(1) Základními činnostmi při poskytování sociálních služeb jsou: 
 
a) pomoc při zvládání běžných úkonů péče o vlastní osobu, 

b) pomoc při osobní hygieně nebo poskytnutí podmínek pro osobní hygienu, 

c) poskytnutí stravy nebo pomoc při zajištění stravy, 

d) poskytnutí ubytování, popřípadě přenocování, 

e) pomoc při zajištění chodu domácnosti, 

f) výchovné, vzdělávací a aktivizační činnosti, 

g) základní sociální poradenství, 

h) zprostředkování kontaktu se společenským prostředím, 

i) sociálně terapeutické činnosti, 

j) pomoc při uplatňování práv, oprávněných zájmů a při obstarávání osobních záležitostí, 

k) telefonická krizová pomoc, 

l) nácvik dovedností pro zvládání péče o vlastní osobu, soběstačnosti a dalších činností 
vedoucích k sociálnímu začlenění, 
m) podpora vytváření a zdokonalování základních pracovních návyků a dovedností.,

n) nácvik dovedností pečujících osob pro zvládání péče o osoby závislé na jejich pomoci,

o) pomoc při zajištění bezpečí a možnost setrvání v přirozeném sociálním prostředí.
 
	(2) Rozsah úkonů poskytovaných v rámci základních činností u jednotlivých druhů sociálních služeb stanoví prováděcí právní předpis. 
 
	(3) Základní činnosti uvedené u jednotlivých druhů sociálních služeb v § 37, 39 až 52 a § 54 až 70a jsou poskytovatelé sociálních služeb povinni vždy zajistit. 
 
	(4) Fakultativně mohou být při poskytování sociálních služeb zajišťovány další činnosti. 
 
*   *   *             
 
Díl 2 

Sociální poradenství 

§ 37  

	(1) Sociální poradenství zahrnuje 
 
a) základní sociální poradenství, 

b) odborné sociální poradenství. 
 
	(2) Základní sociální poradenství poskytuje osobám potřebné informace přispívající k řešení jejich nepříznivé sociální situace. Základní sociální poradenství je základní činností při poskytování všech druhů sociálních služeb; poskytovatelé sociálních služeb jsou vždy povinni tuto činnost zajistit. 
 
	(3) Odborné sociální poradenství je poskytováno se zaměřením na potřeby jednotlivých okruhů sociálních skupin osob v občanských poradnách, manželských a rodinných poradnách, poradnách pro seniory, poradnách pro osoby se zdravotním postižením, poradnách pro oběti trestných činů a domácího násilí a ve speciálních lůžkových zdravotnických zařízeních hospicového typu; zahrnuje též sociální práci s osobami, jejichž způsob života může vést ke konfliktu se společností, s osobami ohroženými návykovými látkami a nelátkovými závislostmi a s pečujícími osobami. 
 
	(4) Služba podle odstavce 3 obsahuje tyto základní činnosti: 
 
a) zprostředkování kontaktu se společenským prostředím, 

b) sociálně terapeutické činnosti, 
 
c) pomoc při uplatňování práv, oprávněných zájmů a při obstarávání osobních záležitostí. 
 
	*   *   *             
 
§ 39  

Osobní asistence 

	(1) Osobní asistence je terénní služba poskytovaná osobám, které mají sníženou soběstačnost z důvodu věku, chronického onemocnění nebo zdravotního postižení, jejichž situace vyžaduje pomoc jiné fyzické osoby. Služba se poskytuje bez časového omezení, v přirozeném sociálním prostředí osob a při činnostech, které osoba potřebuje. Služba se poskytuje také pečujícím osobám.
 
	(2) Služba podle odstavce 1 obsahuje zejména tyto základní činnosti: 
 
a) pomoc při zvládání běžných úkonů péče o vlastní osobu, 
 
b) pomoc při osobní hygieně, 
 
c) pomoc při zajištění stravy, 
 
d) pomoc při zajištění chodu domácnosti, 
 
e) výchovné, vzdělávací a aktivizační činnosti, 
 
f) zprostředkování kontaktu se společenským prostředím, 
 
g) pomoc při uplatňování práv, oprávněných zájmů a při obstarávání osobních záležitostí.,

h) nácvik dovedností pečujících osob pro zvládání péče o osoby závislé na jejich pomoci,

i) pomoc při zajištění bezpečí a možnost setrvání v přirozeném sociálním prostředí.

§ 40

Pečovatelská služba 

	(1) Pečovatelská služba je terénní nebo ambulantní služba poskytovaná osobám, které mají sníženou soběstačnost z důvodu věku, chronického onemocnění nebo zdravotního postižení, a rodinám s dětmi rodinám s dětmi a pečujícím osobám, jejichž situace vyžaduje pomoc jiné fyzické osoby. Služba poskytuje ve vymezeném čase v domácnostech osob a v zařízeních sociálních služeb vyjmenované úkony. 
 
	(2) Služba podle odstavce 1 obsahuje tyto základní činnosti: 
 
a) pomoc při zvládání běžných úkonů péče o vlastní osobu, 
 
b) pomoc při osobní hygieně nebo poskytnutí podmínek pro osobní hygienu, 
 
c) poskytnutí stravy nebo pomoc při zajištění stravy, 
 
d) pomoc při zajištění chodu domácnosti, 
 
e) zprostředkování kontaktu se společenským prostředím.,

f) nácvik dovedností pečujících osob pro zvládání péče o osoby závislé na jejich pomoci,

g) pomoc při zajištění bezpečí a možnost setrvání v přirozeném sociálním prostředí.
 
	*   *   *             

§ 44

Odlehčovací služby 

	(1) Odlehčovací služby jsou terénní, ambulantní nebo pobytové služby poskytované na dobu v součtu nejdéle 180 dnů v kalendářním roce osobám, které mají sníženou soběstačnost z důvodu věku, chronického onemocnění nebo zdravotního postižení, o které je jinak pečováno v jejich přirozeném sociálním prostředí; cílem služby je umožnit pečující fyzické osobě nezbytný odpočinek. Služba podle odstavce 2 písm. e) až i) se poskytuje také pečujícím osobám; omezení doby poskytování služby podle věty první se na pečující osoby nevztahuje.
 
	(2) Služba podle odstavce 1 obsahuje tyto základní činnosti: 
 
a) pomoc při zvládání běžných úkonů péče o vlastní osobu, 
 
b) pomoc při osobní hygieně nebo poskytnutí podmínek pro osobní hygienu, 
 
c) poskytnutí stravy nebo pomoc při zajištění stravy, 
 
d) poskytnutí ubytování v případě pobytové služby, 
 
e) zprostředkování kontaktu se společenským prostředím, 
 
f) sociálně terapeutické činnosti, 
 
g) pomoc při uplatňování práv, oprávněných zájmů a při obstarávání osobních záležitostí, 
 
h) výchovné, vzdělávací a aktivizační činnosti., 

i) nácvik dovedností pečujících osob pro zvládání péče o osoby závislé na jejich pomoci.
 
	*   *   *             

§ 46

Denní stacionáře 

	(1) V denních stacionářích se poskytují ambulantní služby osobám, které mají sníženou soběstačnost z důvodu věku nebo zdravotního postižení, a osobám s chronickým duševním onemocněním, jejichž situace vyžaduje pravidelnou pomoc jiné fyzické osoby. Služba se poskytuje také pečujícím osobám.
 
	(2) Služba podle odstavce 1 obsahuje tyto základní činnosti: 
 
a) pomoc při zvládání běžných úkonů péče o vlastní osobu, 
 
b) pomoc při osobní hygieně nebo poskytnutí podmínek pro osobní hygienu, 
 
c) poskytnutí stravy, 
 
d) výchovné, vzdělávací a aktivizační činnosti, 
 
e) zprostředkování kontaktu se společenským prostředím, 
 
f) sociálně terapeutické činnosti, 
 
g) pomoc při uplatňování práv, oprávněných zájmů a při obstarávání osobních záležitostí., 

h) nácvik dovedností pečujících osob pro zvládání péče o osoby závislé na jejich pomoci.

*   *   *
 
§ 57

Azylové domy 

(1) Azylové domy poskytují pobytové služby na přechodnou dobu osobám v nepříznivé sociální situaci spojené se ztrátou bydlení, a to včetně osob, které s ohledem na látkovou závislost aktuálně nedokážou abstinovat, nebo pro potřeby doléčení přechodně vyžadují klid na lůžku a zdravotní péči mimo lůžková zařízení.

	(2) Služba podle odstavce 1 obsahuje tyto základní činnosti: 
 
a) poskytnutí stravy nebo pomoc při zajištění stravy, 
 
b) poskytnutí ubytování, 
 
c) pomoc při uplatňování práv, oprávněných zájmů a při obstarávání osobních záležitostí., 

d) sociálně terapeutické činnosti.
 
	*   *   *             
 
§ 75  

	(1) Za poskytování Osoby hradí úhradu za základní činnosti při poskytování
 
a) osobní asistence (§ 39), s výjimkou základní činnosti podle § 39 odst. 2 písm. h), 
 
b) pečovatelské služby (§ 40), s výjimkou základní činnosti podle § 40 odst. 2 písm. f), 
 
c) tísňové péče (§ 41),
 
d) průvodcovských a předčitatelských služeb (§ 42), 
 
e) podpory samostatného bydlení (§ 43), 
 
f) odlehčovacích služeb (§ 44), s výjimkou základní činnosti podle § 44 odst. 2 písm. i), 
 
g) služeb v centrech denních služeb (§ 45), 
 
h) služeb v denních stacionářích (§ 46), s výjimkou základní činnosti podle § 46 odst. 2 písm. h), 
 
i) pobytových služeb v centrech sociálně rehabilitačních služeb uvedených v § 70 odst. 3, 
 
j) služeb v chráněném bydlení (§ 51), 

hradí osoby úhradu za základní činnosti v rozsahu stanoveném smlouvou, není-li v odstavci 2 stanoveno jinak. Maximální výši úhrady stanoví prováděcí právní předpis. 
 
	(2) Pečovatelská služba se s výjimkou nákladů za stravu poskytnutou v rámci základní činnosti uvedené v § 40 odst. 2 písm. c) poskytuje bez úhrady 
 
a) rodinám, ve kterých se narodily současně 3 nebo více dětí, a to do 4 let věku těchto dětí, 

b) rodinám, ve kterých žijí minimálně 3 děti narozené v rozmezí 3 let, přičemž se alespoň 2 z těchto dětí narodily současně, a to do 4 let věku nejstaršího z těchto dětí,

b) c) účastníkům odboje30), 

c) účastníkům odboje a válečným veteránům30), 

c) d) osobám, které jsou účastny rehabilitace podle zákona č. 119/1990 Sb., o soudní rehabilitaci, ve znění zákona č. 47/1991 Sb., nebo u nichž bylo odsuzující soudní rozhodnutí pro trestné činy uvedené v § 2 zákona č. 119/1990 Sb., ve znění zákona č. 47/1991 Sb., zrušeno přede dnem jeho účinnosti, anebo byly účastny rehabilitace podle § 22 písm. c) zákona č. 82/1968 Sb., o soudní rehabilitaci, jestliže neoprávněný výkon vazby nebo trestu odnětí svobody činil celkem alespoň 12 měsíců, popřípadě méně, pokud tento výkon měl činit 12 měsíců, avšak skončil ze zdravotních důvodů před uplynutím 12 měsíců, 

d) e) osobám, které byly zařazeny v táboře nucených prací nebo v pracovním útvaru, jestliže rozhodnutí o tomto zařazení bylo zrušeno podle § 17 odst. 1 zákona č. 87/1991 Sb., o mimosoudních rehabilitacích, anebo ve vojenském táboře nucených prací, jestliže rozkaz o jeho zařazení do tohoto tábora byl zrušen podle § 18 odst. 1 zákona č. 87/1991 Sb., ve znění zákona č. 267/1992 Sb. a zákona č. 78/1998 Sb., anebo v centralizačním klášteře s režimem obdobným táborům nucených prací, pokud celková doba pobytu v těchto zařízeních činila 12 měsíců, popřípadě méně, pokud tato doba měla činit 12 měsíců, avšak skončila ze zdravotních důvodů před uplynutím 12 měsíců, 

e) f) pozůstalým manželům (manželkám) po osobách uvedených v písmenech b) až d) c) až e) starším 70 let. 
 
	*   *   *             

§ 76a

Maximální výše úhrady za poskytované sociální služby se zvýší stejným způsobem a ve stejných termínech, jako se zvyšuje procentní výměra důchodu podle zákona o důchodovém pojištění; částka maximální výše úhrady se po zvýšení podle věty první zaokrouhluje na celé pětikoruny nahoru. Částka maximální výše úhrady po zvýšení podle věty první se stanoví prováděcím právním předpisem. 

	*   *   *             
 
§ 79  

	(1) Podmínkou registrace je 
 
a) podání písemné žádosti o registraci, která obsahuje náležitosti uvedené v odstavci 5, 
 
b) odborná způsobilost všech fyzických osob, které budou přímo poskytovat sociální služby, 
 
c) bezúhonnost 
1. všech fyzických osob, které budou přímo poskytovat sociální služby, 
2. právnické osoby, která bude poskytovat sociální služby, 
 
d) zajištění hygienických podmínek, jsou-li sociální služby poskytovány v zařízení sociálních služeb, 
 
e) vlastnické nebo jiné právo k objektu nebo prostorám, v nichž budou poskytovány sociální služby, 
 
f) zajištění personálních, materiálních a technických podmínek odpovídajících druhu poskytovaných sociálních služeb, 
 
g) skutečnost, že na majetek fyzické nebo právnické osoby, která je žadatelem o registraci, nebyl prohlášen konkurs nebo proti ní nebylo zahájeno insolvenční řízení anebo nebyl insolvenční návrh zamítnut pro nedostatek majetku dlužníka, 
 
h) u centra duševního zdraví oprávnění k poskytování zdravotních služeb podle zákona o zdravotních službách v oborech zdravotní péče pro centrum duševního zdraví. 
 
(2) Za bezúhonné se pro účely tohoto zákona považují fyzická osoba a právnická osoba, které nebyly odsouzeny pro úmyslný trestný čin, ani trestný čin spáchaný z nedbalosti v souvislosti s vykonáváním činností při poskytování sociálních služeb nebo činností s nimi srovnatelných, anebo fyzická osoba a právnická osoba, jejichž odsouzení pro tyto trestné činy bylo zahlazeno nebo se na ně z jiných důvodů hledí, jako by nebyly odsouzeny.

(2) Za bezúhonného se podle odstavce 1 písm. c) považuje

a) pracovník v sociálních službách podle § 116 odst. 1, který nebyl pravomocně odsouzen k nepodmíněnému trestu odnětí svobody pro úmyslný trestný čin nebo trestný čin spáchaný v souvislosti s vykonáváním činností při poskytování sociálních služeb nebo činností s nimi srovnatelných, anebo se na něj hledí, jako by nebyl odsouzen,

b) pracovník vykonávající odbornou činnost v sociálních službách s výjimkou pracovníka v písmenu a) a právnická osoba, kteří nebyli pravomocně odsouzeni pro úmyslný trestný čin, ani trestný čin spáchaný z nedbalosti v souvislosti s vykonáváním činností při poskytování sociálních služeb nebo činností s nimi srovnatelných, anebo se na ně hledí, jako by nebyli odsouzeni.
 
	(3) Bezúhonnost se dokládá výpisem z evidence Rejstříku trestů a dále doklady prokazujícími splnění podmínky bezúhonnosti vydanými státy, ve kterých se fyzická osoba zdržovala v posledních 3 letech nepřetržitě déle než 3 měsíce nebo právnická osoba vykonávala činnost v posledních 3 letech alespoň po dobu 3 měsíců. Výpis z evidence Rejstříku trestů a další doklady, jimiž se dokládá bezúhonnost, nesmí být starší 3 měsíců. Při uznávání dokladu o bezúhonnosti, který vydal příslušný orgán jiného členského státu Evropské unie, se postupuje podle zvláštního právního předpisu31). Za účelem doložení bezúhonnosti si registrující orgán vyžádá podle zvláštního právního předpisu30a) výpis z evidence Rejstříku trestů. Žádost o vydání výpisu z evidence Rejstříku trestů a výpis z evidence Rejstříku trestů se předávají v elektronické podobě, a to způsobem umožňujícím dálkový přístup. 
 
	(4) Odborná způsobilost se posuzuje podle § 110 odst. 4 a 5, § 116 odst. 5 a § 117. 
 
	(5) Žádost o registraci obsahuje tyto údaje a připojené doklady: 
 
a) je-li žadatelem právnická osoba, obchodní firmu nebo název, sídlo nebo umístění její organizační složky, identifikační číslo osoby (dále jen "identifikační číslo") a statutární orgán, 
 
b) je-li žadatelem fyzická osoba, jméno, popřípadě jména, příjmení, místo trvalého nebo hlášeného pobytu a datum a místo narození, 
 
c) je-li žadatelem organizační složka státu nebo územní samosprávný celek, jehož jménem bude poskytovat sociální služby organizační složka územního samosprávného celku, její název, sídlo, identifikační číslo jejího zřizovatele, jméno, popřípadě jména, a příjmení vedoucího organizační složky, 
 
d) údaje o poskytovaných sociálních službách, kterými jsou
 
1. název a místo zařízení anebo místo nebo místa poskytování sociálních služeb, popřípadě požadavek na nezveřejňování místa zařízení, jde-li o sociální služby poskytované v azylovém domě anebo pobytové sociální služby poskytované v intervenčním centru nebo v zařízení pro krizovou pomoc, 
2. druhy poskytovaných sociálních služeb, 
3. okruh osob, pro které je sociální služba určena, popřípadě jejich věková hranice nebo druh zdravotního postižení, 
4. popis realizace poskytování sociálních služeb, 
5. popis personálního zajištění poskytovaných sociálních služeb, 
6. časový rozsah poskytování sociálních služeb, 
7. kapacita poskytovaných sociálních služeb, 
8. plán finančního zajištění sociálních služeb, 
9. způsob zajištění zdravotní péče, jde-li o poskytování sociálních služeb podle § 34 odst. 1 písm. c) až f), 
10. den započetí poskytování sociálních služeb, 
 
e) doklad o bezúhonnosti fyzických osob nebo právnické osoby uvedených v odstavci 1 písm. c), s výjimkou výpisu z evidence Rejstříku trestů, 
 
f) doklady nebo jejich úředně ověřené kopie prokazující odbornou způsobilost fyzických osob uvedených v odstavci 1 písm. b), 
 
g) rozhodnutí o schválení provozního řádu zařízení sociálních služeb uvedeného v § 34 odst. 1 písm. c) až f) vydané orgánem ochrany veřejného zdraví, 
 
h) doklad o vlastnickém nebo jiném právu k objektu nebo prostorám, v nichž budou poskytovány sociální služby, z něhož vyplývá oprávnění žadatele tyto objekty nebo prostory užívat, 
 
i) je-li žadatelem právnická osoba, úředně ověřené kopie zakladatelských dokumentů a dokladů o registraci podle zvláštních právních předpisů, popřípadě výpis z obchodního rejstříku nebo jiné evidence podle zvláštních právních předpisů, 
 
j) doklad, že žadatel nemá daňové nedoplatky a nemá nedoplatek na pojistném a na penále na veřejné zdravotní pojištění a na pojistném a na penále na sociální zabezpečení a příspěvku na státní politiku zaměstnanosti, 
 
k) čestné prohlášení o skutečnostech uvedených v odstavci 1 písm. g), jde-li o žadatele, na kterého se vztahuje insolvenční zákon56), 
 
l) u centra duševního zdraví rozhodnutí o oprávnění k poskytování zdravotních služeb podle zákona o zdravotních službách v oborech zdravotní péče pro centrum duševního zdraví. 
 
	(6) Registrující orgán může rozhodnout, že doklady, které žadatel přikládá k registraci podle odstavce 5 a § 80, je možno podat také v elektronické podobě ve formátu, který vyhlásí registrující orgán, pokud není předepsán zvláštním právním předpisem. 

(7) Prováděcí právní předpis pro jednotlivé druhy sociálních služeb stanoví:

a) obsah materiálně-technických podmínek pro sociální služby, zejména vymezí prostory, v jakých lze sociální služby poskytovat, a minimální požadavky na jejich vybavení a

b) minimální personální podmínky.

*   *   *
   
§ 82a 

	(1) Registrující orgán kontroluje plnění podmínek stanovených pro registraci u poskytovatelů sociálních služeb, kterým vydal rozhodnutí o registraci. 
 
	(2) Registrující orgán je oprávněn ukládat poskytovatelům sociálních služeb opatření k odstranění nedostatků zjištěných při této kontrole; uložené opatření je součástí kontrolního zjištění. Poskytovatel sociálních služeb je povinen splnit tato uložená opatření ve lhůtě stanovené registrujícím orgánem. 
 
	(3) Pro účely kontroly registračních podmínek platí obdobně ustanovení § 79 odst. 3 věty čtvrté a páté. 
 
§ 82b  

	Registrující orgán Krajský úřad je oprávněn provádět kontrolu i u fyzických a právnických osob, kterým nebylo vydáno rozhodnutí o registraci, nasvědčují-li skutečnosti tomu, že u těchto osob jsou v jeho správním obvodu jsou u těchto osob poskytovány sociální služby bez oprávnění k jejich poskytování. 

*   *   *
 
§ 89  

	Opatření omezující pohyb osob 

	(1) Při poskytování sociálních služeb nelze používat opatření omezující pohyb osob, jimž jsou sociální služby poskytovány, s výjimkou případů přímého ohrožení jejich zdraví a života nebo zdraví a života jiných fyzických osob, a to za dále stanovených podmínek pouze po dobu nezbytně nutnou, která postačuje k odstranění přímého ohrožení jejich zdraví a života a života jiných fyzických osob. 

	(2) Opatření omezující pohyb osob lze použít pouze tehdy, pokud byla neúspěšně použita jiná opatření pro zabránění takového jednání osoby, které ohrožuje její zdraví a život nebo zdraví a život jiných fyzických osob. Poskytovatel sociálních služeb je proto povinen podle konkrétní situace nejdříve využít možnosti slovního zklidnění situace a jiné způsoby pro zklidnění situace, například odvrácení pozornosti, rozptýlení, aktivní naslouchání. Osoba musí být vhodným způsobem informována, že může být vůči ní použito opatření omezující její pohyb. 

	(3) Poskytovatel sociálních služeb je povinen v případě použití opatření omezujících pohyb osob zvolit vždy nejmírnější opatření. Zasáhnout lze nejdříve pomocí fyzických úchopů, poté umístěním osoby do místnosti zřízené k bezpečnému pobytu, popřípadě lze na základě ordinace přivolaného lékaře a za jeho přítomnosti podat léčivé přípravky. 

	(4) Poskytovatel sociálních služeb je povinen poskytovat sociální služby tak, aby metody poskytování těchto služeb předcházely situacím, ve kterých je nezbytné použít opatření omezující pohyb osob. 

	(5) Poskytovatel sociálních služeb je povinen o použití opatření omezujícího pohyb osob informovat bez zbytečného odkladu zákonného zástupce nebo opatrovníka osoby, které jsou poskytovány sociální služby, nebo jde-li o nezletilou osobu, která byla svěřena na základě rozhodnutí příslušného orgánu do péče jiné osoby, tuto osobu, anebo fyzickou osobu, kterou osoba, které jsou poskytovány sociální služby, s jejím předchozím souhlasem určí. 

	(6) Poskytovatel sociálních služeb je povinen vést evidenci případů použití opatření omezujících pohyb osob v rozsahu 

a) jméno, popřípadě jména, příjmení a datum narození osoby, 

b) datum, čas počátku a místo použití opatření omezujícího pohyb osob a druh tohoto opatření, 

c) důvod použití opatření omezujícího pohyb osob, 

d) jméno, popřípadě jména, a příjmení osoby, která opatření omezujícího pohyb osob použila, 

e) podání léčivého přípravku jako opatření omezujícího pohyb osoby, 

f) datum a čas ukončení použití opatření omezujícího pohyb osob, 

g) popis bezprostředně předcházející situace před použitím opatření omezujícího pohyb osob, popis průběhu situace při použití tohoto opatření a její zhodnocení a popis bezprostředně následující situace, 

h) záznam o splnění povinnosti stanovené v odstavci 5, 

i) popis případných poranění osob, ke kterým došlo při použití opatření omezujícího pohyb osob, 

j) popis způsobu informování osoby podle odstavce 2, 
	a umožnit nahlížení do této evidence osobě, u níž bylo použito opatření omezující pohyb osob, fyzické osobě, kterou osoba s jejím předchozím souhlasem určí, zákonnému zástupci nebo opatrovníkovi osoby nebo osobě jí blízké nebo fyzické osobě, které byla nezletilá osoba svěřena rozhodnutím příslušného orgánu do péče, zřizovateli zařízení, lékaři, členům inspekčního týmu při provádění inspekce poskytování sociálních služeb a Veřejnému ochránci práv.  

§ 89

Opatření omezující pohyb osob

(1) Poskytovatel sociálních služeb je povinen poskytovat sociální služby tak, aby metody poskytování těchto služeb předcházely situacím, ve kterých je nezbytné použít opatření omezující pohyb osob.

(2) Při poskytování sociálních služeb nelze používat opatření omezující pohyb osob, jimž jsou sociální služby poskytovány, s výjimkou případů přímého ohrožení jejich zdraví a života nebo zdraví a života jiných fyzických osob, a to pouze po dobu nezbytně nutnou, která postačuje k odstranění přímého ohrožení jejich zdraví a života a zdraví a života jiných fyzických osob.

(3) Opatření omezující pohyb osob lze použít pouze tehdy, pokud byla neúspěšně použita jiná opatření pro zabránění jednání, které ohrožuje zdraví a život osoby nebo zdraví a život jiných fyzických osob. Je-li to možné, je poskytovatel sociálních služeb před užitím opatření omezující pohyb povinen vyvinout úsilí k vyřešení problému spouštějícího agresi prostřednictvím slovního nebo jiného způsobu zklidnění situace. Osoba musí být vhodným způsobem informována, že může být vůči ní použito opatření omezující její pohyb.

(4) Poskytovatel sociálních služeb je povinen v případě použití opatření omezujících pohyb osob zvolit vždy nejmírnější opatření, jímž lze dosáhnout řešení situace. Zasáhnout lze pomocí fyzických úchopů nebo umístěním osoby do místnosti umožňující bezpečný pobyt.

(5) Poskytovatel sociálních služeb je povinen o použití opatření omezujícího pohyb osob informovat bez zbytečného odkladu zákonného zástupce nebo opatrovníka osoby, které jsou poskytovány sociální služby, nebo jde-li o nezletilou osobu, která byla svěřena na základě rozhodnutí příslušného orgánu do péče jiné osoby, tuto osobu, anebo fyzickou osobu, kterou osoba, které jsou poskytovány sociální služby, s jejím předchozím souhlasem určí.

(6) Poskytovatel sociálních služeb je povinen vést samostatnou evidenci případů použití opatření omezujících pohyb osob, která obsahuje

a)	jméno, popřípadě jména, příjmení a datum narození osoby,
b)	datum, čas počátku a místo použití opatření omezujícího pohyb osob a druh tohoto opatření,
c)	důvod použití opatření omezujícího pohyb osob,
d)	jméno, popřípadě jména, a příjmení osoby, která opatření omezujícího pohyb osob použila,
e)	datum a čas ukončení použití opatření omezujícího pohyb osob,
f)	popis bezprostředně předcházející situace před použitím opatření omezujícího pohyb osob, popis průběhu situace při použití tohoto opatření a její zhodnocení a popis bezprostředně následující situace,
g)	záznam o splnění povinnosti podle odstavce 5,
h)	popis případných poranění osob, ke kterým došlo při použití opatření omezujícího pohyb osob,
i)	popis způsobu informování osoby o opatření omezujícím pohyb osob.

(7) Poskytovatel sociálních služeb je povinen umožnit nahlížení do evidence podle odstavce 6 osobě, u níž bylo použito opatření omezující pohyb osob, fyzické osobě, kterou osoba s jejím předchozím souhlasem určí, zákonnému zástupci osoby nebo opatrovníkovi nebo osobě jí blízké nebo fyzické osobě, které byla nezletilá osoba svěřena rozhodnutím příslušného orgánu do péče, zřizovateli zařízení, lékaři, členům inspekčního týmu při provádění inspekce poskytování sociálních služeb a Veřejnému ochránci práv.

	*   *   *             
 
Díl 4 

Působnost při zajišťování sociálních služeb 

§ 91d

Pověřený obecní úřad 

a) realizuje činnosti sociální práce vedoucí k řešení nepříznivé sociální situace a k sociálnímu začleňování osob v místě, kde bydlí nebo kde se zdržují, zejména provádí depistážní činnost a sociální šetření a poskytuje sociální poradenství; přitom spolupracuje s obcemi ve svém správním obvodu, obecním úřadem obce s rozšířenou působností, příslušnou krajskou pobočkou Úřadu práce, příslušným krajským úřadem, poskytovateli sociálních služeb a poskytovateli zdravotních služeb,

b) zjišťuje poskytování sociálních služeb bez oprávnění a neprodleně o těchto skutečnostech písemně informuje obecní úřad obce s rozšířenou působností a krajský úřad.

§ 92  

	Obecní úřad obce s rozšířenou působností 
 
a) zajišťuje osobě, které není poskytována sociální služba, a je v takové situaci, kdy neposkytnutí okamžité pomoci by ohrozilo její život nebo zdraví, poskytnutí sociální služby nebo jiné formy pomoci, a to v nezbytném rozsahu; místní příslušnost se řídí místem trvalého nebo hlášeného pobytu, kde osoba bydlí nebo kde se zdržuje, 
 
b) koordinuje poskytování sociálních služeb a poskytuje odborné sociální poradenství provádí depistážní činnost, poskytuje odborné sociální poradenství a zprostředkovává poskytování sociálních služeb osobám ohroženým sociálním vyloučením z důvodu předchozí ústavní nebo ochranné výchovy nebo výkonu trestu, osobám, jejichž práva a zájmy jsou ohroženy trestnou činností jiné osoby, osobám bez přístřeší a osobám, jejichž způsob života může vést ke konfliktu se společností; přitom spolupracuje se zařízeními pro výkon ústavní nebo ochranné výchovy, s Vězeňskou službou České republiky, Probační a mediační službou České republiky, správními úřady a územními samosprávnými celky, 
 
c) na základě oznámení poskytovatele zdravotních služeb25) zjišťuje, zda je nezbytné poskytnout osobě umístěné ve zdravotnickém zařízení služby sociální péče a zprostředkovává možnost jejich poskytnutí; v případě, že nelze služby sociální péče osobě poskytnout, sděluje neprodleně tuto skutečnost poskytovateli zdravotních služeb, v jehož zdravotnickém zařízení je osoba umístěna, 
 
d) na území svého správního obvodu koordinuje poskytování sociálních služeb a realizuje činnosti sociální práce vedoucí k řešení nepříznivé sociální situace a k sociálnímu začleňování osob; přitom spolupracuje s krajskou pobočkou Úřadu práce a krajským úřadem., 

e) zjišťuje poskytování sociálních služeb bez oprávnění a neprodleně o těchto skutečnostech písemně informuje krajský úřad.
 
§ 93  

	Krajský úřad 
 
a) zajišťuje ve spolupráci s ostatními poskytovateli sociálních služeb a obecním úřadem obce s rozšířenou působností, příslušným podle místa hlášeného pobytu osob, poskytnutí sociálních služeb v případě, kdy poskytovatel sociálních služeb ukončil poskytování sociálních služeb z důvodu zrušení jeho registrace, pozbytí její platnosti, popřípadě z jiného důvodu, a osoby, kterým tento poskytovatel dosud poskytoval sociální služby, se nacházejí v bezprostředním ohrožení jejich práv a zájmů a nejsou schopny samy si zajistit pokračující poskytování sociálních služeb, 

a) ve spolupráci s poskytovateli sociálních služeb, pověřeným obecním úřadem, obecním úřadem obce s rozšířenou působností a krajskou pobočkou Úřadu práce, příslušnými podle místa, kde osoby bydlí nebo kde se zdržují, zajišťuje poskytování sociálních služeb osobám, které se nacházejí v bezprostředním ohrožení života nebo zdraví a nejsou schopny samy si zajistit poskytování sociálních služeb v případě, kdy 

1.	poskytovatel sociálních služeb ukončil poskytování sociálních služeb z důvodu zrušení registrace nebo pozbytí její platnosti, 
2.	pověřený obecní úřad nebo obecní úřad obce s rozšířenou působností informoval krajský úřad o důvodném podezření, že v jejich správním obvodu jsou poskytovány sociální služby bez oprávnění, nebo
3.	obecní úřad obce s rozšířenou působností informoval krajský úřad o zjištění, že pro osobu není v jeho správním obvodu dostupná sociální služba,
 
b) koordinuje poskytování sociálních služeb osobám, jejichž práva a zájmy jsou ohroženy trestnou činností jiné osoby; přitom spolupracuje s obecními úřady obcí s rozšířenou působností, 
 
c) na území svého správního obvodu koordinuje poskytování sociálních služeb a realizuje a koordinuje činnosti sociální práce vedoucí k řešení nepříznivé sociální situace a k sociálnímu začleňování osob. 
 
§ 93a  

	(1) Zaměstnanci obce zařazení do pověřeného obecního úřadu nebo obecního úřadu obce s rozšířenou působností jako sociální pracovníci a zaměstnanci kraje zařazení do krajského úřadu jako sociální pracovníci jsou na základě souhlasu osoby, která se nachází v nepříznivé sociální situaci nebo je ohrožena sociálním vyloučením anebo se v tomto stavu nachází, oprávněni v souvislosti s plněním úkolů podle § 91d písm. a), § 92 písm. b) a d) a § 93 písm. c) vstupovat do obydlí, v němž tato osoba žije, a to s cílem vykonávat činnosti sociální práce. Oprávnění k této činnosti jsou povinni prokázat průkazem vydaným příslušným úřadem; náležitosti průkazu stanoví prováděcí právní předpis. 
 
	(2) Zaměstnanci uvedení v odstavci 1 jsou v souvislosti s výkonem činností sociální práce povinni vést Standardizovaný záznam sociálního pracovníka, který je součástí Jednotného informačního systému práce a sociálních věcí a v zájmu plnění povinností stanovených v § 91d, 92 a 93 jsou oprávněni vzájemně si předávat údaje o osobách, kterým je pomoc poskytována. 
 
	*   *   *             
 
§ 103  

	Na zajištění povinnosti uvedené v § 92 písm. a) a na zajištění činností sociální práce, které jsou vykonávány v souvislosti s povinnostmi uvedenými v § 92 písm. b) až d), se obcím s rozšířenou působností poskytuje příspěvek formou účelové dotace. Dotaci poskytuje ministerstvo podle zvláštního právního předpisu37). Dotace ze státního rozpočtu je obcím s rozšířenou působností poskytována prostřednictvím rozpočtu kraje; tato činnost krajů je činností vykonávanou v přenesené působnosti. 

§ 103

(1) Na zajištění výkonu sociální práce v souvislosti s povinnostmi podle § 91d a 92 poskytuje ministerstvo ze státního rozpočtu pověřeným obcím a obcím s rozšířenou působností dotaci.

(2) Dotace podle odstavce 1 se poskytuje prostřednictvím rozpočtu kraje; tato činnost krajů je činností vykonávanou v přenesené působnosti.

(3) Obce pro podávání žádostí o dotace používají informační systém, který jim ministerstvo poskytne. Krajské úřady používají informační systém také pro posouzení žádostí o dotace obcí a posouzení výše finanční podpory.
 
*   *   *          
   
§ 107  

	(1) Právnická osoba nebo podnikající fyzická osoba se dopustí přestupku tím, že Přestupku se dopustí ten, kdo poskytuje sociální služby bez oprávnění k jejich poskytování podle § 78 odst. 1. 
 
	(2) Právnická osoba nebo podnikající fyzická osoba se jako poskytovatel sociálních služeb dopustí přestupku tím, že 

a) neposkytuje sociální služby v rozsahu stanoveném v rozhodnutí o registraci podle § 81 odst. 2, 
b) nevede záznamy podle § 88 písm. f), 
c) nevede evidenci žadatelů o sociální službu podle § 88 písm. g), 
d) odmítne s osobou uzavřít smlouvu o poskytnutí sociální služby v rozporu s § 91 odst. 3, 
e) použije opatření omezující pohyb osob v rozporu s § 89 odst. 1 až 3, 
f) nepodá informaci o použití opatření omezujících pohyb osob podle § 89 odst. 5, 
g) nevede evidenci nebo neumožní nahlížení do evidence podle § 89 odst. 6, 
h) neohlásí úmrtí oprávněné osoby, které poskytovala pomoc, podle § 21a odst. 2, 
i) nesplní lhůtu k podání žádosti o zrušení registrace podle § 82 odst. 3 písm. d) nebo odst. 4, 
j) nesplní oznamovací povinnost podle § 88 písm. k), 
k) nezašle ve stanovené lhůtě údaje uvedené na předepsaném tiskopisu podle § 85 odst. 5, 
l) neoznámí ve stanovené lhůtě změny údajů podle § 82 odst. 1, 
m) nesplní ve lhůtě stanovené ministerstvem opatření k odstranění nedostatků zjištěných při inspekci nebo nepodá písemnou zprávu o jejich plnění podle § 98 odst. 5, 
n) nesplní ve lhůtě stanovené registrujícím orgánem opatření k odstranění nedostatků zjištěných při kontrole registračních podmínek podle § 82a odst. 2, 
o) stanoví za poskytnutí sociální služby vyšší úhradu, než je maximální výše úhrady stanovená prováděcím právním předpisem, 
p) uzavře smlouvu, která neobsahuje náležitosti smlouvy podle § 91 odst. 2, 
q) nesdělí ve lhůtě stanovené registrujícím orgánem údaje podle § 85 odst. 7, 
r) nevede evidenci podle § 91c. 
(2) Poskytovatel sociálních služeb se dopustí přestupku tím, že
 
a) 	neohlásí úmrtí oprávněné osoby, které poskytoval pomoc, podle § 21a odst. 2,
b) 	neposkytuje sociální služby v rozsahu stanoveném v rozhodnutí o registraci podle § 81 odst. 2,
c) 	neoznámí ve stanovené lhůtě změny údajů nebo nesplní povinnost podle § 82 odst. 1,
d) 	nesplní lhůtu k podání žádosti o zrušení registrace podle § 82 odst. 3 písm. d) nebo odst. 4,
e) 	nesplní ve lhůtě stanovené registrujícím orgánem opatření k odstranění nedostatků zjištěných při kontrole registračních podmínek podle § 82a odst. 2,
f)	nezašle ve stanovené lhůtě údaje uvedené na předepsaném tiskopisu podle § 85 odst. 5,
g) 	nesdělí ve lhůtě stanovené registrujícím orgánem údaje podle § 85 odst. 7,
h) 	nevede záznamy podle § 88 písm. f),
i) 	nevede evidenci žadatelů o sociální službu podle § 88 písm. g),
j) 	nesplní oznamovací povinnost podle § 88 písm. k),
k) 	použije opatření omezující pohyb osob v rozporu s § 89 odst. 2, 3 nebo 4,
l) 	nepodá informaci o použití opatření omezujících pohyb osob podle § 89 odst. 5,
m) 	nevede evidenci nebo neumožní nahlížení do evidence podle § 89 odst. 6 a 7,
n) 	uzavře smlouvu, která neobsahuje náležitosti smlouvy podle § 91 odst. 2,
o) 	odmítne s osobou uzavřít smlouvu o poskytnutí sociální služby v rozporu s § 91 odst. 3,
p) 	nevede evidenci podle § 91c,
q) 	nesplní ve lhůtě stanovené ministerstvem opatření k odstranění nedostatků zjištěných při inspekci nebo nepodá písemnou zprávu o jejich plnění podle § 98 odst. 5,
r) 	stanoví za poskytnutí sociální služby vyšší úhradu, než je maximální výše úhrady stanovená prováděcím právním předpisem.
 
	(3) Podnikající fyzická osoba se jako poskytovatel sociálních služeb dopustí přestupku tím, že poruší povinnost mlčenlivosti podle § 100 odst. 2. 
 
	(4) Zdravotnické zařízení, které poskytuje sociální služby podle § 52, zařízení pro děti vyžadující okamžitou pomoc69), dětský domov a speciální lůžkové zdravotnické zařízení hospicového typu se dopustí přestupku tím, že neohlásí úmrtí oprávněné osoby, které poskytovalo pomoc, ve lhůtě stanovené v § 21a odst. 2. 
 
	(5) Za přestupek lze uložit pokutu do 
a) 10 000 Kč, jde-li o přestupek podle odstavce 2 písm. b), c) a l), 
b) 20 000 Kč, jde-li o přestupek podle odstavce 2 písm. a), d), f), g), h), p) a r) a odstavce 4, 
c) 50 000 Kč, jde-li o přestupek podle odstavce 2 písm. i) až k), m), o) a q) a odstavce 3, 
d) 250 000 Kč, jde-li o přestupek podle odstavce 2 písm. e), 
e) 500 000 Kč, jde-li o přestupek podle odstavce 2 písm. n), 
f) 2 000 000 Kč, jde-li o přestupek podle odstavce 1. 
(5) Za přestupek lze uložit napomenutí, zveřejnění rozhodnutí o přestupku nebo pokutu do

a)	10 000 Kč, jde-li o přestupek podle odstavce 2 písm. c), h) a i),
b) 	20 000 Kč, jde-li o přestupek podle odstavce 2 písm. a), b), l) až p) a odstavce 4,
c) 	50 000 Kč, jde-li o přestupek podle odstavce 2 písm. d), f), g), j), q), r) a odstavce 3,
d) 	250 000 Kč, jde-li o přestupek podle odstavce 2 písm. k),
e) 	500 000 Kč, jde-li o přestupek podle odstavce 2 písm. e),
f) 	2 000 000 Kč, jde-li o přestupek podle odstavce 1.
 
§ 108  

	Přestupky podle tohoto zákona projednávají 
 
a) krajská pobočka Úřadu práce, jde-li o 

1. přestupek podle § 106 odst. 1, kterého se dopustí zaměstnanec státu zařazený do krajské pobočky Úřadu práce, 
2. přestupek podle § 106 odst. 3 a 4, 
3. přestupek podle § 107 odst. 2 písm. h) § 107 odst. 2 písm. a) a § 107 odst. 4, 
 
b) obecní úřad obce s rozšířenou působností, jde-li o přestupek podle § 106 odst. 1, kterého se dopustí zaměstnanec obce, 
 
c) krajský úřad, jde-li o 

1. přestupek podle § 106 odst. 1, kterého se dopustí zaměstnanec kraje nebo zaměstnanec poskytovatele sociálních služeb, kterému krajský úřad vydal rozhodnutí o registraci, 
2. přestupek podle § 107 odst. 1, 
3. přestupek podle § 107 odst. 2 písm. a), i), k), l), n) a q) § 107 odst. 2 písm. b) až g) a § 107 odst. 3, kterého se dopustí poskytovatel sociálních služeb, kterému krajský úřad vydal rozhodnutí o registraci, 
 
d) ministerstvo, jde-li o 

1. přestupek podle § 106 odst. 1, kterého se dopustí zaměstnanec státu zařazený do ministerstva, nebo zaměstnanec poskytovatele sociálních služeb, kterému ministerstvo vydalo rozhodnutí o registraci, a přestupek podle § 106 odst. 2, 
2. přestupek podle § 107 odst. 2 písm. a), i), k), l), n) a q) § 107 odst. 2 písm. b) až g), kterého se dopustí poskytovatel sociálních služeb, kterému ministerstvo vydalo rozhodnutí o registraci, 
3. přestupek podle § 107 odst. 2 písm. b) až g), j), m), o), p) a r) § 107 odst. 2 písm. h) až r). 
 
*   *   *             
 
§ 110  

	(1) Předpokladem k výkonu povolání sociálního pracovníka je plná svéprávnost, bezúhonnost, zdravotní způsobilost a odborná způsobilost podle tohoto zákona. 
 
	(2) Bezúhonnost se posuzuje a prokazuje podle § 79 odst. 2 § 79 odst. 2 písm. b) a odst. 3 věty první až třetí. 
 
	(3) Zdravotní způsobilost zjišťuje a lékařský posudek o zdravotní způsobilosti vydává registrující poskytovatel zdravotních služeb v oboru všeobecné praktické lékařství nebo v oboru praktický lékař pro děti a dorost a u zaměstnanců poskytovatel pracovnělékařských služeb. 
 
	(4) Odbornou způsobilostí k výkonu povolání sociálního pracovníka je 
 
a) vyšší odborné vzdělání získané absolvováním vzdělávacího programu akreditovaného podle zvláštního právního předpisu40) v oborech vzdělání zaměřených na sociální práci a sociální pedagogiku, sociální pedagogiku, sociální a humanitární práci, sociální práci, sociálně právní činnost, charitní a sociální činnost, 
 
b) vysokoškolské vzdělání získané studiem v bakalářském, magisterském nebo doktorském studijním programu zaměřeném na sociální práci, sociální politiku, sociální pedagogiku, sociální péči, sociální patologii, právo nebo speciální pedagogiku, akreditovaném podle zvláštního právního předpisu41). 
 
	(5) Odbornou způsobilost k výkonu povolání sociálního pracovníka při poskytování sociálních služeb ve zdravotnických zařízeních lůžkové péče podle § 52 má též sociální pracovník a zdravotně sociální pracovník, který získal způsobilost k výkonu zdravotnického povolání podle zvláštního právního předpisu42).
 
	(6) Při uznávání odborné kvalifikace nebo jiné způsobilosti státních příslušníků členských států Evropské unie se postupuje podle zvláštního právního předpisu31). 
 
HLAVA II 

Další vzdělávání sociálního pracovníka 

§ 111  

	(1) Zaměstnavatel je povinen zabezpečit sociálnímu pracovníku další vzdělávání v rozsahu nejméně 24 hodin za kalendářní rok, kterým si obnovuje, upevňuje a doplňuje kvalifikaci. Pokud pracovní poměr sociálního pracovníka u téhož zaměstnavatele netrvá celý kalendářní rok, činí rozsah dalšího vzdělávání jednu dvanáctinu částky rozsahu uvedeného ve větě první za každý kalendářní měsíc trvání pracovního poměru. V případě nepřítomnosti v práci v rozsahu delším než jeden kalendářní měsíc se rozsah dalšího vzdělávání krátí o jednu dvanáctinu celkové částky rozsahu. Povinnost zabezpečení dalšího vzdělávání se nevztahuje na zaměstnance ve zkušební době. 

	(2) Formy dalšího vzdělávání jsou 

a) specializační vzdělávání zajišťované vysokými školami a vyššími odbornými školami navazující na získanou odbornou způsobilost k výkonu povolání sociálního pracovníka, 

b) účast v kurzech s akreditovaným programem, 

c) odborné stáže, 

d) účast na školicích akcích, 

e) účast na konferencích. 

	(3) Další vzdělávání podle odstavce 2 písm. b) se uskutečňuje na základě akreditace vzdělávacích programů udělené ministerstvem na vysokých školách, vyšších odborných školách a ve vzdělávacích zařízeních právnických a fyzických osob (dále jen „vzdělávací zařízení“). 

	(4) Dalším vzděláváním podle odstavce 2 písm. c) se rozumí výkon odborné činnosti na základě písemné smlouvy mezi zaměstnavatelem a zařízením zajišťujícím odbornou stáž. 

	(5) Dalším vzděláváním podle odstavce 2 písm. d) se rozumí vzdělávací akce v maximálním rozsahu 8 hodin ročně organizovaná zaměstnavatelem nebo odbornou organizací, jejíž je zaměstnavatel členem. 

	(6) Dalším vzděláváním podle odstavce 2 písm. e) se rozumí akce odborného charakteru v maximálním rozsahu 8 hodin ročně, jejíž program se týká oboru činnosti sociálního pracovníka. 

	(7) Účast na dalším vzdělávání podle odstavce 2 se považuje za prohlubování kvalifikace podle zvláštního právního předpisu43). 

	(8) Dokladem o absolvování dalšího vzdělávání podle odstavce 2 písm. a) a b) je osvědčení vydané vzdělávacím zařízením, které další vzdělávání pořádalo. Dokladem o absolvování dalšího vzdělávání podle odstavce 2 písm. c) a d) je potvrzení vydané zařízením, ve kterém byla zajišťována odborná stáž, nebo zaměstnavatelem jako organizátorem odborné stáže nebo školicí akce. Dokladem o absolvování dalšího vzdělávání podle odstavce 2 písm. e) je potvrzení vydané organizátorem konference. 

§ 111

(1) Zaměstnavatel je povinen zajistit sociálnímu pracovníku v rámci prohloubení kvalifikace43) další vzdělávání v rozsahu nejméně 48 hodin za 2 po sobě jdoucí kalendářní roky. V případě, kdy pracovní nebo služební poměr sociálního pracovníka u téhož zaměstnavatele netrvá celý kalendářní rok, nebo v případě omluvené nepřítomnosti v práci v rozsahu delším než 1 kalendářní měsíc, se rozsah dalšího vzdělávání krátí o 2 hodiny za každý takový kalendářní měsíc. Povinnost zabezpečit další vzdělávání se nevztahuje na zaměstnance ve zkušební době. 

(2) Formy dalšího vzdělávání jsou

a) 	specializační vzdělávání zajišťované vysokými školami a vyššími odbornými školami navazující na získanou odbornou způsobilost k výkonu povolání sociálního pracovníka, 
b) 	vzdělávací programy s akreditací udělenou ministerstvem,
c) 	odborné stáže,
d) 	účast na školicích akcích,
e) 	účast na konferencích,
f) 	individuální nebo skupinová supervize,
g) 	odborné výcviky.

(3) Další vzdělávání podle odstavce 2

a) 	písmene b) se uskutečňuje na základě akreditace vzdělávacích programů udělené ministerstvem na vysokých školách, vyšších odborných školách a ve vzdělávacích zařízeních právnických a fyzických osob (dále jen „vzdělávací zařízení“); považuje se za průběžné vzdělávání úředníků územních samosprávných celků podle zákona o úřednících územních samosprávných celků71),
b) 	písmene c) se rozumí výkon odborné činnosti na základě písemné smlouvy mezi zaměstnavatelem a zařízením sociálních služeb zajišťujícím odbornou stáž,
c) 	písmene d) se rozumí vzdělávací akce organizované zaměstnavatelem, ministerstvem, krajským úřadem nebo odbornou organizací,
d) 	písmene e) se rozumí akce odborného charakteru, jejíž program se týká výkonu činnosti sociální práce,
e) 	písmene f) se rozumí systematická odborně vedená činnost pod dohledem supervizora, a to v maximálním rozsahu 16 hodin za 2 kalendářní roky na základě písemné smlouvy mezi zaměstnavatelem a supervizorem,
f) 	písmene g) se rozumí prohlubování znalostí a dovedností týkajících se výkonu sociální práce v rozsahu nejméně 100 hodin ročně, přičemž do povinného dalšího vzdělávání se započítá maximálně 32 hodin za 2 po sobě jdoucí kalendářní roky.
(4) Dokladem o absolvování dalšího vzdělávání podle odstavce 2 písm. a) až d) a g) je potvrzení vydané vzdělávacím zařízením, které další vzdělávání pořádalo. Dokladem o absolvování dalšího vzdělávání podle odstavce 2 písm. e) je osvědčení vydané organizátorem konference. Dokladem o absolvování dalšího vzdělávání podle odstavce 2 písm. f) je potvrzení supervizora. 
	(5) Pokud zaměstnavatel z důvodů, které souvisejí s vyhlášením nouzového stavu a mimořádných opatření podle zvláštních právních předpisů72), nemůže zabezpečit další vzdělávání v zákonem stanoveném rozsahu, je rozsah dalšího vzdělávání stanovený v odstavci 1 a v § 116 odst. 9 krácen o 2 hodiny za každých 30 dní trvání nouzového stavu a mimořádných opatření. 
*   *   *             
 
ČÁST DESÁTÁ 

AKREDITACE VZDĚLÁVACÍCH ZAŘÍZENÍ A AKREDITACE VZDĚLÁVACÍCH PROGRAMŮ 

§ 117a  

	(1) Ministerstvo rozhoduje o akreditaci vzdělávacích programů (dále jen „akreditace“) pro účely zajištění vzdělávacích kurzů podle § 110 odst. 4 písm. c) a d) a kvalifikačních kurzů podle § 116 odst. 5, dalšího vzdělávání sociálních pracovníků a pracovníků v sociálních službách, vzdělávání vedoucích pracovníků zaměstnanců uvedených v § 115 odst. 1 a pro účely odborné podpory fyzických osob, které poskytují pomoc příjemci příspěvku. 

	(2) Písemná žádost o akreditaci se podává ministerstvu na tiskopisu předepsaném ministerstvem. 

	(3) Žádost o akreditaci vzdělávacího programu, kromě náležitostí podání47a), obsahuje 

a) oprávnění ke vzdělávací činnosti podle zvláštního právního předpisu47b) a přehled o dosavadní činnosti žadatele o akreditaci, 

b) název, druh, formu, obsah a časový rozsah vzdělávacího programu, který žadatel hodlá uskutečňovat, 

c) doklady o materiálním a technickém zabezpečení vzdělávacího programu, 

d) seznam fyzických osob, které se budou podílet na vzdělávání, a doklady o jejich odborné způsobilosti nebo osvědčení o uznání odborné kvalifikace, 

e) formu osvědčení o absolvování vzdělávacího programu s uvedením identifikačních údajů vzdělávacího zařízení, údajů uvedených v písmenu b), identifikačních údajů o osobě, která vzdělávací program absolvovala, a datum vydání osvědčení. 

	(4) K žádosti podle odstavce 3 musí být připojen doklad o zaplacení správního poplatku za přijetí žádosti47c).
 
§ 117b  

	(1) Ministerstvo zřizuje jako svůj poradní orgán akreditační komisi k posouzení žádosti o udělení akreditace a k posouzení návrhu na odejmutí akreditace. 
 
	(2) Členy akreditační komise jmenuje a odvolává ministr práce a sociálních věcí. 
 
	(3) Složení akreditační komise, způsob jednání, vnitřní organizaci a důvody pro odvolání jejího člena stanoví statut a jednací řád, které vydává ministerstvo. 
 
	(4) Účast člena v akreditační komisi je jiným úkonem v obecném zájmu47d), při němž náleží členům této komise náhrada jízdních výdajů, náhrada výdajů za ubytování a náhrada zvýšených stravovacích výdajů ve výši a za podmínek stanovených zvláštním právním předpisem47e); poskytovatelem těchto náhrad je ministerstvo. Členům akreditační komise může být ministerstvem poskytnuta odměna. 

§ 117c  

	(1) Na základě posouzení skutečností uvedených v žádosti o akreditaci zpracuje akreditační komise stanovisko k žádosti o akreditaci, které ve lhůtě 60 dnů od posledního dne kalendářního čtvrtletí, ve kterém byla tato žádost podána, předloží ministerstvu. 

	(2) Ministerstvo rozhodne o akreditaci ve lhůtě 30 dnů po obdržení stanoviska komise. 

	(3) Ministerstvo při rozhodování přihlíží ke stanovisku akreditační komise. 

	(4) Akreditace se uděluje na dobu 4 let. 

	(5) Akreditace je nepřevoditelná a nepřechází na právního nástupce. 

§ 117a

(1) Ministerstvo rozhoduje o akreditaci vzdělávacích programů (dále jen „akreditace“) pro účely zajištění

a)	kvalifikačních kurzů podle § 116 odst. 5, 
b)	dalšího vzdělávání sociálních pracovníků a pracovníků v sociálních službách,
c)	vzdělávání vedoucích pracovníků zaměstnanců uvedených v § 115 odst. 1,
d)	vzdělávání pro účely odborné podpory pečujících osob.

(2) Ministerstvo rozhodne o

a)	udělení akreditace ve lhůtě do 90 dnů ode dne, kdy mu byla doručena žádost o akreditaci,
b)	změně akreditace, pokud dojde k podstatné změně podmínek, za kterých byla akreditace udělena, a to ve lhůtě 60 dnů ode dne, kdy se dozvědělo o změně údajů uvedených v žádosti o akreditaci,
c) 	odejmutí akreditace, pokud při uskutečňování akreditovaného vzdělávacího programu zjistí porušení nebo neplnění podmínek, za kterých byla akreditace udělena.

(3) Ministerstvo uděluje akreditaci na dobu 4 let; případné rozhodnutí ministerstva o změně akreditace nemá na délku udělení akreditace vliv. Akreditace je nepřevoditelná a nepřechází na právního nástupce.

(4) Ministerstvo s přihlédnutím ke stanovisku akreditační komise kontroluje činnost vzdělávacích zařízení a dodržování podmínek, na jejichž základě byla akreditace udělena.

(5) Ministerstvo je správcem informačního systému pro akreditaci. Prostřednictvím tohoto informačního systému lze podávat žádosti o udělení akreditace nebo oznamovat změny údajů uvedených v žádosti o akreditaci. 

§ 117b  
(1) Žádost o akreditaci obsahuje:

a)	identifikační údaje žadatele,
b)	oprávnění žadatele ke vzdělávací činnosti podle zvláštního právního předpisu,
c)	doklad o zaplacení správního poplatku za přijetí žádosti,
d)	údaje o vzdělávacím programu, a to v rozsahu:

1.	název a cíl vzdělávacího programu vyjadřujícího druh prohlubování kvalifikace, formu vzdělávacího programu s uvedením, zda jde o vzdělávání prezenční, distanční nebo kombinované,
2.	vzdělávací plán, který obsahuje časovou a obsahovou posloupnost vzdělávacích předmětů a dobu vzdělávání, způsob ukončení a formu osvědčení o absolvování,
3.	seznam lektorů odborně způsobilých ve vztahu k obsahu vzdělávacího programu.

(2) Vzdělávací zařízení jsou povinna ohlašovat ministerstvu změny v údajích uvedených v odstavci 1, a to ve lhůtě 15 pracovních dnů ode dne, kdy změna nastala. 

(3) Vzdělávací zařízení mohou podat novou žádost o akreditaci u vzdělávacího programu stejného zaměření nejdříve po uplynutí 6 měsíců ode dne nabytí právní moci rozhodnutí o odejmutí akreditace.

§ 117c 

	(1) Ministerstvo zřizuje jako svůj poradní orgán akreditační komisi k posouzení žádosti o udělení akreditace a k posouzení návrhu na změnu nebo odejmutí akreditace. 
 
	(2) Členy akreditační komise jmenuje a odvolává ministr práce a sociálních věcí. 
 
	(3) Složení akreditační komise, způsob jednání, vnitřní organizaci a důvody pro odvolání jejího člena stanoví statut a jednací řád, které vydává ministerstvo. 
 
	(4) Účast člena v akreditační komisi je jiným úkonem v obecném zájmu47d), při němž náleží členům této komise náhrada jízdních výdajů, náhrada výdajů za ubytování a náhrada zvýšených stravovacích výdajů ve výši a za podmínek stanovených zvláštním právním předpisem47e); poskytovatelem těchto náhrad je ministerstvo. Členům akreditační komise se poskytne odměna na základě dohody o pracích konaných mimo pracovní poměr. 

(5) Na základě posouzení skutečností uvedených v žádosti o akreditaci zpracuje akreditační komise stanovisko k žádosti o akreditaci, které předloží ministerstvu.

§ 117d  

	(1) Ministerstvo kontroluje činnost vzdělávacích zařízení při uskutečňování akreditovaných vzdělávacích programů. 

	(2) Ministerstvo rozhodne o odejmutí akreditace, jestliže akreditovaný vzdělávací program nesplňuje podmínky, za nichž mu byla akreditace udělena. 

	(3) Podle § 117c odst. 1 až 3 se postupuje i v případě rozhodování o odejmutí akreditace. 

§ 117e

(1) Vzdělávací zařízení vede evidenci osvědčení vydaných v rámci realizace akreditovaného vzdělávacího programu.

(2) Ministerstvo zveřejňuje v elektronické podobě způsobem umožňujícím dálkový přístup seznam akreditovaných vzdělávacích programů, dobu, na kterou byla akreditace udělena, a seznam vzdělávacích zařízení, kterým byla akreditace vzdělávacího programu odejmuta.

*   *   *

§ 119  

Zmocňovací ustanovení 

	(1) Vláda vydá nařízení k provedení § 11 odst. 4 a § 101 odst. 7. 
 
	(2) Ministerstvo vydá vyhlášku k provedení § 9 odst. 6, § 35 odst. 2, § 73 odst. 3, § 74 odst. 3, § 75 odst. 1, § 76 odst. 1, § 76a, § 79 odst. 7, § 85 odst. 4, § 91 odst. 3 písm. c), § 93a odst. 1, § 99 odst. 3, § 101a odst. 3, § 105a a § 116 odst. 5 a 6. 

II. Platné znění části zákona č. 582/1991 Sb., o organizaci a provádění sociálního zabezpečení, s vyznačením navrhovaných změn

*   *   *

§ 8

Posuzování zdravotního stavu a pracovní schopnosti

	(1) Okresní správy sociálního zabezpečení posuzují zdravotní stav a pracovní schopnost fyzických osob pro účely sociálního zabezpečení a pro účely poskytnutí dávek a průkazu osoby se zdravotním postižením podle jiných právních předpisů9b) při zjišťovacích a kontrolních lékařských prohlídkách. Za tím účelem posuzují
 
a) invaliditu a změnu stupně invalidity,

b) dlouhodobě nepříznivý zdravotní stav dítěte a jeho neschopnost vykonávat z důvodu tohoto zdravotního stavu výdělečnou činnost,
 
c) zda jde o osobu zdravotně znevýhodněnou,
 
d) zrušeno
 
e) schopnost pohyblivosti a orientace pro účely řízení o přiznání průkazu osoby se zdravotním postižením a zda jde pro účely příspěvku na zvláštní pomůcku o osobu s postižením charakteru dlouhodobě nepříznivého zdravotního stavu podle zvláštního právního předpisu85) a zdravotní stav nevylučuje poskytnutí příspěvku na zvláštní pomůcku,
 
f) zrušeno
 
g) stupeň závislosti fyzické osoby pro účely příspěvku na péči.
 
	(2) Okresní správa sociálního zabezpečení provede zjišťovací lékařskou prohlídku na základě žádosti správního orgánu, který vede řízení, pro jehož účely je posudek žádán.
 
	(3) Okresní správa sociálního zabezpečení provede kontrolní lékařskou prohlídku
 
a) v termínu určeném při předchozím posouzení okresní správou sociálního zabezpečení na základě žádosti správního orgánu, který vede řízení, pro jehož účely je posudek žádán,
 
b) zjistí-li posudkově významné skutečnosti, které odůvodňují provedení kontrolní lékařské prohlídky,
 
c) z podnětu orgánu sociálního zabezpečení nebo správního orgánu, na základě jehož žádosti provedla okresní správa sociálního zabezpečení zjišťovací lékařskou prohlídku; v těchto případech je okresní správa sociálního zabezpečení povinna informovat příslušný orgán o výsledku posouzení,
 
d) z podnětu orgánu pomoci v hmotné nouzi, jde-li o prokázání trvání invalidity třetího stupně pro účely řízení o dávce pomoci v hmotné nouzi a již uplynula platnost posudku; v těchto případech je okresní správa sociálního zabezpečení povinna informovat orgán pomoci v hmotné nouzi o výsledku posouzení,
 
e) z podnětu Úřadu práce České republiky, jde-li o ověření skutečnosti, zda fyzická osoba je osobou se zdravotním postižením; v těchto případech je okresní správa sociálního zabezpečení povinna informovat Úřad práce České republiky o výsledku posouzení, nebo
 
f) z podnětu fyzické osoby, která byla uznána invalidní, avšak její žádost o přiznání invalidního důchodu byla zamítnuta a již uplynula platnost posudku, jde-li o prokázání, že je osobou se zdravotním postižením podle zákona o zaměstnanosti,
 
g) z podnětu ministerstva; v tomto případě je okresní správa sociálního zabezpečení povinna informovat ministerstvo o výsledku posouzení.
 
	(4) Úkoly okresní správy sociálního zabezpečení uvedené v odstavci 1 může plnit pouze lékař nebo odborný nelékařský zdravotnický pracovník. Odborným nelékařským zdravotnickým pracovníkem se pro účely plnění těchto úkolů rozumí nelékařský zdravotnický pracovník, který je způsobilý k výkonu povolání všeobecná sestra, dětská sestra, porodní asistentka, ergoterapeut, zdravotně-sociální pracovník, zdravotnický záchranář nebo fyzioterapeut a získá zvláštní odbornou způsobilost pro plnění těchto úkolů absolvováním certifikovaného kurzu podle zákona o nelékařských zdravotnických povoláních87) ; podmínku absolvování certifikovaného kurzu je třeba splnit do 24 měsíců ode dne nástupu odborného nelékařského zdravotnického pracovníka do zaměstnání. Posudek okresní správy sociálního zabezpečení vydaný podle odstavce 1 musí být schválen a podepsán lékařem okresní správy sociálního zabezpečení. Je-li lékař okresní správy sociálního zabezpečení nebo odborný nelékařský zdravotnický pracovník vedoucím zaměstnancem, je oprávněn dávat státnímu zaměstnanci příkazy k výkonu státní služby podle zákona o státní službě.
 
	(5) Místní příslušnost okresní správy sociálního zabezpečení k posuzování zdravotního stavu podle odstavce 1 se řídí
 
a) místem trvalého pobytu fyzické osoby na území České republiky, popřípadě místem pobytu na území České republiky podle druhu pobytu cizince; nemá-li fyzická osoba takový pobyt na území České republiky, řídí se místní příslušnost místem, kde se na území České republiky obvykle zdržuje, nebo
 
b) sídlem věznice, popřípadě vazební věznice (dále jen "věznice"), je-li fyzická osoba ve výkonu trestu odnětí svobody nebo vazby.
 
	(6) Na žádost fyzické osoby, jejíž zdravotní stav má být posouzen, nebo s jejím souhlasem může okresní správa sociálního zabezpečení příslušná podle odstavce 5 požádat o posouzení této osoby okresní správu sociálního zabezpečení, v jejímž územním obvodu je tato osoba zaměstnána nebo se v něm dlouhodobě zdržuje, popřípadě je hospitalizována ve zdravotnickém zařízení lůžkové péče nebo jsou jí poskytovány pobytové sociální služby v zařízení sociálních služeb nebo je jí poskytováno vzdělávání pro děti, žáky a studenty se zdravotním postižením9c), anebo okresní správu sociálního zabezpečení, v jejímž územním obvodu se nachází zdravotnické zařízení poskytovatele, který posuzované osobě poskytuje zdravotní služby, pokud zdravotní stav posuzované osoby vyžaduje vzhledem k charakteru nemoci posouzení tímto poskytovatelem zdravotních služeb.
 
	(7) Okresní správy sociálního zabezpečení podávají posudky o tom, zda zdravotní stav osob, jejichž důchodové pojištění provádějí orgány uvedené v § 9, odůvodňuje poskytnutí dávky důchodového pojištění anebo dávky nebo služby sociální péče.
 
	(8) Při posuzování podle odstavce 1 vychází okresní správa sociálního zabezpečení zejména z nálezu ošetřujícího lékaře, popřípadě také z vyšetření dětského klinického psychologa v případě pervazivních vývojových neurovývojových poruch, výsledků funkčních vyšetření a výsledků vlastního vyšetření lékaře, který plní úkoly okresní správy sociálního zabezpečení podle odstavce 1, a z podkladů stanovených jinými právními předpisy9d). Při posuzování podle odstavce 1 lze vycházet také z podkladů vypracovaných lékařem určeným Českou správou sociálního zabezpečení.
 
	(9) Česká správa sociálního zabezpečení posuzuje invaliditu a dlouhodobě nepříznivý zdravotní stav dítěte a jeho neschopnost vykonávat z důvodu tohoto zdravotního stavu výdělečnou činnost pro účely řízení o námitkách (§ 88). Česká správa sociálního zabezpečení posuzuje, zda jde o osobu zdravotně znevýhodněnou pro účely odvolacího řízení. Rozhoduje-li o důchodu orgán sociálního zabezpečení uvedený v § 9 odst. 1, vydává Česká správa sociálního zabezpečení posudky podle věty první na základě žádosti tohoto orgánu. Úkoly České správy sociálního zabezpečení podle věty první a druhé může plnit pouze lékař. Z posuzování podle věty první je vyloučen lékař, který tutéž věc posuzoval nebo pro takové posouzení vypracoval podklad pro účely rozhodnutí správního orgánu v prvním stupni řízení.
 
	(10) Okresní správa sociálního zabezpečení a Česká správa sociálního zabezpečení předá nebo zašle občanu do 7 dnů stejnopis posudku vydaného podle odstavce 1 písm. a) nebo podle odstavce 9 věty první; náležitosti tohoto posudku stanoví prováděcí právní předpis.
 
*   *   *

III. Platné znění části zákona č. 634/2004 Sb., o správních poplatcích, s vyznačením navrhovaných změn

*   *   *

Příloha
Sazebník
ČÁST I

*   *   *
Položka 22

*   *   *
n) Přijetí žádosti o akreditaci vzdělávacího programu podle zákona o sociálních službách26b) Kč 1000 
n) přijetí žádosti o
1. akreditaci kvalifikačního kurzu pro pracovníky
    v sociálních službách podle zákona o sociálních službách	Kč		10 000
2. akreditaci kurzu dalšího vzdělávání 
podle zákona o sociálních službách	Kč	3 000
3. změnu akreditace podle zákona o sociálních službách	Kč	   1 000.

*   *   *

IV.  Platné znění částí zákona č. 111/2006 Sb., o pomoci v hmotné nouzi, s vyznačením navrhovaných změn

*   *   *

Hlava II 

Povinnosti a oprávnění orgánů pomoci v hmotné nouzi, pověřených obecních úřadů, obecních úřadů obcí s rozšířenou působností a újezdních úřadů a jejich zaměstnanců 

§ 63

	(1) Zaměstnanci orgánů pomoci v hmotné nouzi jsou na základě souhlasu žadatele o dávku, příjemce dávky a osob společně posuzovaných oprávněni v souvislosti s plněním úkolů podle tohoto zákona vstupovat do obydlí, v němž tyto osoby žijí, a to s cílem provádět sociální šetření, popřípadě šetření v místě pro vyhodnocení podmínek nároku na dávky. Oprávnění k této činnosti jsou povinni prokázat služebním průkazem společně se zvláštním oprávněním vydaným příslušným orgánem pomoci v hmotné nouzi jako doložkou služebního průkazu. Toto zvláštní oprávnění obsahuje označení účelu vydání, číslo služebního průkazu, jméno, popřípadě jména, a příjmení zaměstnance a identifikační údaje vydávajícího orgánu pomoci v hmotné nouzi. O sociálním šetření, popřípadě o šetření v místě pro vyhodnocení podmínek nároku na dávky podle věty první se vždy učiní záznam ve spise. 
 
	(2) Pokud žadatel o dávku, příjemce dávky nebo osoba společně posuzovaná tím, že nedají souhlas se vstupem do obydlí, znemožní provedení sociálního šetření, popřípadě šetření v místě, k ověření skutečností rozhodných pro nárok na dávku nebo její výši, může jim být žádost o dávku zamítnuta nebo dávka odejmuta, popřípadě snížena její výše. 
 
	(3) Zaměstnanci obcí zařazení do pověřených obecních úřadů nebo obecních úřadů obcí s rozšířenou působností jako sociální pracovníci69) a zaměstnanci státu zařazení k výkonu práce v újezdních úřadech jako sociální pracovníci69) jsou na základě souhlasu osoby v hmotné nouzi a osob společně posuzovaných oprávněni v souvislosti s plněním úkolů podle tohoto zákona vstupovat do obydlí, v němž tyto osoby žijí, a to s cílem vykonávat činnosti sociální práce. Oprávnění k této činnosti jsou povinni prokázat průkazem vydaným příslušným úřadem; náležitosti průkazu stanoví prováděcí právní předpis. 
 
*   *   *

§ 65a

	Na zajištění činností sociální práce, které jsou vykonávány v souvislosti s povinnostmi uvedenými v § 63 a 64, se pověřeným obcím a obcím s rozšířenou působností poskytuje příspěvek formou účelové dotace. Dotaci poskytuje ministerstvo podle zvláštního právního předpisu77). Dotace ze státního rozpočtu je pověřeným obcím a obcím s rozšířenou působností poskytována prostřednictvím rozpočtu kraje; tato činnost krajů je činností vykonávanou v přenesené působnosti. 

*   *   *

V. Platné znění části zákona č. 73/2011 Sb., o Úřadu práce České republiky a o změně souvisejících zákonů, s vyznačením navrhovaných změn

*   *   *
           
Jednotný informační systém práce a sociálních věcí 

§ 4a 

	(1) Ministerstvo je správcem Jednotného informačního systému práce a sociálních věcí, jehož obsahem jsou údaje nezbytné k plnění úkolů ministerstva a Úřadu práce v oblasti státní sociální podpory, pomoci v hmotné nouzi, příspěvku na péči, dávek pro osoby se zdravotním postižením, sociálně-právní ochrany dětí, náhradního výživného pro nezaopatřené dítě, státní politiky zaměstnanosti a ochrany zaměstnanců při platební neschopnosti zaměstnavatele podle jiných právních předpisů. Jednotný informační systém práce a sociálních věcí může ministerstvo a Úřad práce využít rovněž za účelem získání potřebných údajů uvedených ve větě první nezbytných pro výplatu a kontrolu vyplácení dávek nebo podpory v nezaměstnanosti, podpory při rekvalifikaci nebo kompenzace12).  Správou evidence údajů o výplatách dávek uvedených ve větách první a druhé může správce Jednotného informačního systému práce a sociálních věcí pověřit Českou správu sociálního zabezpečení. Součástí Jednotného informačního systému práce a sociálních věcí je rovněž Standardizovaný záznam sociálního pracovníka vedený podle zákona o pomoci v hmotné nouzi a zákona o sociálních službách; vzor Standardizovaného záznamu sociálního pracovníka stanoví ministerstvo vyhláškou. 
 
	(2) Údaje z Jednotného informačního systému práce a sociálních věcí mohou být poskytovány subjektu, jehož se týkají. Údaje vedené v Jednotném informačním systému práce a sociálních věcí mohou být ministerstvem z tohoto systému poskytovány dále jen v případech a za podmínek uvedených v zákoně. 
 
	(3) Ministerstvo zřídí na žádost pověřeného obecního úřadu, obecního úřadu obce s rozšířenou působností nebo újezdního úřadu zaměstnancům těchto úřadů oprávnění k přístupu k údajům Jednotného informačního systému práce a sociálních věcí a tento přístup eviduje. Zpřístupněnými údaji jsou údaje o podaných žádostech o dávku, nároku na dávku a na její výplatu, výši dávky a formě její výplaty a údaje o stanovených sankcích spojených s porušením podmínek nároku na dávku a na její výplatu. Přístup zaměstnance k údajům o osobách hlášených k trvalému nebo hlášenému místu pobytu v obvodu územní působnosti pověřeného obecního úřadu, obecního úřadu obce s rozšířenou působností nebo újezdního úřadu se zřizuje za účelem výkonu povinností podle § 92 písm. b) a d) § 91d, 92 a 93a zákona o sociálních službách a podle § 64 odst. 3 zákona o pomoci v hmotné nouzi. 
 
	(4) Ministerstvo zřídí na žádost krajského úřadu zaměstnanci krajského úřadu oprávnění k přístupu k údajům Jednotného informačního systému práce a sociálních věcí a tento přístup eviduje. Zpřístupněnými údaji jsou údaje uvedené v odstavci 3 větě druhé. Přístup zaměstnance k údajům o osobách hlášených k trvalému nebo hlášenému místu pobytu v územním obvodu kraje se zřizuje za účelem výkonu povinností podle § 93 písm. c) § 93 a 93a zákona o sociálních službách. 
 
	(5) Ministerstvo zřídí na žádost krajské pobočky Úřadu práce zaměstnanci krajské pobočky Úřadu práce oprávnění k přístupu k údajům vedeným ve Standardizovaném záznamu sociálního pracovníka a tento přístup eviduje. 
 
	(6) Ministerstvo zřídí na žádost České správy sociálního zabezpečení zaměstnanci České správy sociálního zabezpečení a zaměstnanci okresní správy sociálního zabezpečení oprávnění k přístupu k údajům vedeným v Jednotném informačním systému práce a sociálních věcí v rozsahu potřebném pro výkon jeho činností podle zákona a tento přístup eviduje. 
 
	(7) V rámci Jednotného informačního systému práce a sociálních věcí se zpracovávají rovněž anonymizované údaje pro účely statistik, vykazování a publikace otevřených dat. Takto zpracované údaje a z nich pocházející statistiky může ministerstvo předávat jiným orgánům veřejné moci a publikovat je jako otevřená data podle zvláštního právního předpisu13).

*   *   *